Édouard Spach
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 23 novembre 1801 ![]() Estrasburg (França) ![]() |
Mort | 18 maig 1879 ![]() París ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Botànica ![]() |
Ocupació | botànic, conservador ![]() |
Ocupador | Museu Nacional d'Història Natural de França ![]() |
Membre de | Acadèmia Alemanya de Ciències Leopoldina ![]() |
Obra | |
Abrev. botànica | Spach ![]() |
Família | |
Cònjuge | Fannie Spach ![]() |
![]() |
Édouard Spach (Estrasburg, 23 de novembre de 1801 – 18 de maig de 1879) va ser un botànic francès.[1]
Naquè a Estrasburg, el 1824 estudià botànica a París essent alumne de René Desfontaines (1750–1831) i d'Antoine Laurent de Jussieu (1748–1836). Passà a ser secretari de Charles-François Brisseau de Mirbel (1776–1854). Quan Mirbel esdevingué professor del Museu Nacional d'Història Natural el seguí i va restar al Muséum la resta de la seva carrera.
Publicà moltes monogerafies incloent Histoire naturelle des végétaux. Phanérogames en 14 volums, Roret, París, 1834–1848), i amb Hippolyte François Jaubert (1798–1874), Illustrationes plantarum orientalium en cinc volums, Roret, Paris, 1842–1857).
El gènere Spachia l'honora i el va proposar Nils Lilja (actualment es considera un sinònim del gènere Fuchsia).
La seva signatura abreujada com a botànic és: Spach
Referències
- ↑ Philippe Jaussaud and Édouard R. Brygoo. Du Jardin au Muséum en 516 biographies. Muséum national d'histoire naturelle de Paris, 2004, p. 630.