Abu-l-Faraj al-Isbahaní
![]() ![]() | |
Nom original | (ar) علي بن الحُسين بن مُحمَّد بن أحمد بن الهيثم المرواني الأُموي ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | 897 ![]() Isfahan (Iran) ![]() |
Mort | 20 novembre 967 (Gregorià) ![]() Bagdad (Iraq) ![]() |
Religió | Islam ![]() |
Activitat | |
Ocupació | poeta, músic, literat, historiador, escriptor ![]() |
Alumnes | Ad-Daraqutní i Abu-Ishaq at-Tabarí ![]() |
Obra | |
Obres destacables
|
Abu-l-Faraj Alí ibn al-Hussayn ibn Muhàmmad ibn Àhmad al-Quraixí al-Isbahaní (o al-Isfahaní[1]), més conegut simplement com a Abu-l-Faraj al-Isbahaní (o al-Isfahaní) (en àrab أبو الفرج الأصفهاني), també anomenat a Occident Abulfaraj (Isfahan, 897 - Bagdad, 20 de novembre de 967) fou un historiador, literat i poeta àrab nascut a Pèrsia. La seva obra principal, en la qual ell mateix diu que va treballar 50 anys, és la Kitab al-Aghan (el llibre dels cants), en la qual va recopilar els antics poemes i cançons àrabs.
Era descendent dels quraixites de la Meca de confessió xiïta. Va estudiar a Bagdad on va viure quasi tota la vida protegit pels Buwàyhides, especialment el ministre Al-Muhal·labí; també va viure un temps a Alep, a la cort de l'hamdànida Sayf al-Dawla.
Notes
- ↑ La ciutat persa d'Isfahan, que dona origen a la nisba d'Abu-l-Faraj, és anomenada en àrab Isbahan, d'aquí que aquest personatge sigui conegut com al-Isbahaní, segons el nom àrab, o al-Isfahaní, segons el persa. Atès que es tracta d'un àrab, nascut en una ciutat persa, sembla que el més correcte és anomenar-lo preferentment per la seva nisba àrab.
Bibliografia
- K. Abū Deeb, “Abu'l-Faraj Esfahani,” Encyclopædia Iranica, I/3, 3, pp. 282-283; una versió actualitzada està disponible en línia a http://www.iranicaonline.org/articles/abul-faraj-esfahani-ali-b