Annales maximi
Tipus | crònica ![]() |
---|---|
Fitxa | |
Autor | Publi Muci Escèvola ![]() |
Llengua | llatí ![]() |
Dades i xifres | |
Gènere | annals ![]() |
Els Annales maximi eren una compilació en vuitanta llibres, dels Annales pontificum publicats pel pontífex màxim durant la República romana.[1] Es registrava tota mena dels esdeveniments més importants any rere any i els noms de cada un dels magistrats. El màxim sacerdot era, a més a més, l'encarregat de publicar-ne una versió abreujada per informar al poble, en un tauler blanc (tabula dealbata) exposat fora de l'edifici de la Règia.[2]
Història
Segons Macrobi i Festus, aquests annals van ser nomenats maximi no per la seva mida o importància, sinó perquè van ser escrits pel pontífex màxim.[3][4]
Cató el Vell va condemnar la trivialitat aparent dels escrits perquè, igual que els fets històrics, mostrava també els eclipsis, les males notícies, com les fams o períodes de crisi econòmica.
« | Verba Catonis ex originum quarto haec sunt: "Non lubet scribere, quod in tabula apud pontificem maximum est, quotiens annona cara, quotiens lunae aut solis lumine caligo aut quid obstiterit".[5] | » |
Els registres més antics eren relats d'esdeveniments mitològics, que van donar credibilitat al rebuig de Cató. Tanmateix, van ser els historiadors romans els primers d'utilitzar els Annales maximi àmpliament, i els documents, segons Ciceró i Servius, van ser d'interès públic, des de l'any 400 aC fins a l'època de Publi Muci Escevola (131 aC).[2][6]
En temps dels Gracs (~ 130 aC) -quan es va deixar de crear els annals-, es van recollir tots en vuitanta llibres; aquesta col·lecció va ser publicada pel pontífex màxim Publi Muci Escevola.[7] La notícia de l'existència d'aquesta publicació de vuitanta llibres es deu a Verri Flac.[8] Un desafortunat incendi l'any 148 aC al fòrum romà, va destruir gran part de la Règia, amb els seus valuosos arxius.
Referències
- ↑ Frier, 1979, p. xvi.
- ↑ 2,0 2,1 Ciceró, De Oratore, Llibre II, 12; Servius, Comentaris de l'Eneida, a 373 Annales
- ↑ Macrobi, Saturnalia, III, 2, 17
- ↑ Festus, De Significatu Verborum, Llibre II
- ↑ cf. Aule Gel·li, Noctes Atticae 2, 28, 6
- ↑ Elliott, 2013, p. 24.
- ↑ Frier, 1979, p. 84.
- ↑ Frier, 1979, p. 39-40.
Bibliografia
- Elliott, Jackie. Ennius and the Architecture of the Annales (en anglès). Cambridge University Press, 2013. ISBN 978-1107-027-480.
- Frier, Bruce W. «Fragments Attributable to the Verrian Annales Maximi». A: Libri Annales Pontificum Maximorum: The Origins of the Annalistic Tradition (en anglès). University of Michigan Press, 1979. ISBN 978-0472-10915-9.