Boromullita
![]() | |
---|---|
Fórmula química | Al9BSi₂O19 |
Epònim | bor i mullita ![]() |
Localitat tipus | Mont Stafford, Regió de Central Desert, Territori del Nord, Austràlia |
Classificació | |
Categoria | silicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.AF.23 |
Dana | 52.2.3.2 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | ortoròmbic |
Estructura cristal·lina | a = 5,7168(19) Å; b = 15,023(5) Å; c = 7,675(3) Å; |
Grup puntual | mm2 - piramidal |
Propietats òptiques | biaxial (+) |
Índex de refracció | nα = 1,627 nβ = 1,634 nγ = 1,649 |
Birefringència | δ = 0,022 |
Angle 2V | mesurat: 57° (2), calculat: 69° |
Més informació | |
Estatus IMA | aprovat ![]() |
Codi IMA | IMA2007-021 |
Símbol | Bmul ![]() |
Referències | [1] |
La boromullita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el seu nom per la seva relació amb la mullita i el seu contingut de bor.
Característiques
La boromullita és un silicat de fórmula química Al9BSi₂O19. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2007. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la boromullita pertany a «9.AF - Nesosilicats amb anions addicionals; cations en [4], [5] i/o només coordinació [6]» juntament amb els següents minerals: sil·limanita, andalucita, kanonaïta, cianita, mullita, krieselita, yoderita, magnesiostaurolita, estaurolita, zincostaurolita, topazi, norbergita, al·leghanyita, condrodita, reinhardbraunsita, kumtyubeïta, hidroxilcondrodita, humita, manganhumita, clinohumita, sonolita, hidroxilclinohumita, leucofenicita, ribbeïta, jerrygibbsita, franciscanita, örebroïta, welinita, el·lenbergerita, sismondita, magnesiocloritoide, ottrelita, poldervaartita i olmiïta.
Formació i jaciments
Va ser descoberta al Mont Stafford, a la regió de Central Desert, al Territori del Nord, Austràlia. Es tracta de l'únic indret a on ha estat descrita aquesta espècie mineral.
Referències
- ↑ «Boromullite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 octubre 2017].