Camós
| |||||
Localització | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
Estat | Espanya | ||||
Comunitat autònoma | Catalunya | ||||
Província | província de Girona | ||||
Comarca | Pla de l'Estany ![]() | ||||
Capital | Camós ![]() | ||||
Població humana | |||||
Població | 719 (2023) ![]() | ||||
Llars | 48 (1553) ![]() | ||||
Gentilici | Camosí, camosina ![]() | ||||
Idioma oficial | català ![]() | ||||
Geografia | |||||
Superfície | 15,7 km² ![]() | ||||
Banyat per | Revardit ![]() | ||||
Altitud | 168 m ![]() | ||||
Limita amb | |||||
Organització política | |||||
• Alcalde ![]() | Josep Jordi i Torrentà (2015–) ![]() | ||||
Identificador descriptiu | |||||
Codi postal | 17834 ![]() | ||||
Fus horari | UTC+01:00 ![]() | ||||
Codi INE | 17035 ![]() | ||||
Codi IDESCAT | 170353 ![]() | ||||
Lloc web | camos.cat ![]() | ||||
![]() ![]() |
Camós és un municipi situat al sud de la comarca del Pla de l'Estany.
Geografia
- Llista de topònims de Camós (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).
Entitat de població | Habitants |
---|---|
Sant Vicenç de Camós | 618 |
Santa Maria de Camós | 66 |
Història
La història de Camós gira entorn de l'edificació i conservació de les dues esglésies – Sant Vicenç i Santa Maria – i de l'inici del culte i devoció de Santa Magdalena de Noves.
El lloc de Sant Vicenç de Camós ja és documentat l'any 1019 en la donació que Ramon Bonhom va fer a la canònica gironina, de terres que estaven situades en aquests indrets.
El 1334, l'abat de Banyoles s'havia apoderat, sense títols legítims, de la jurisdicció de Sant Vicenç i Santa Maria de Camós.
El 1372 ja són documentats els dos nuclis de poblament actuals en ocasió d redimir l'impost de bovatge al rei Pere el Cerimoniós.
El 1586 la pesta i altres malalties infeccioses assolen fort a Sant Vicenç de Camós i Palol de Revardit.
Finals del segle xvii, els camosins viuen de prop els sobresalts de la guerra amb els francesos. Els francs cometien tota mena d'excessos, a Camós, agafaven blat de la gent per donar-lo als cavalls, van robar les campanes de l'església i les van trencar. A principis del març de 1695, van intentar cremar les dues parròquies de Camós i tota la vall i van incendiar algunes cases.
El terme de Camós era, el 1698, una batllia reial i el cap de municipi era l'antiga parròquia: Sant Vicenç de Camós.
L'augment de població més important va donar-se a les acaballes del segle xix per baixar de sobte i tornar-se a refer cap al tercer decenni del segle xx.
Durant la Guerra Civil (1936-39), va produir-se un flux migratori de jovent cap a la ciutat de Banyoles per dedicar-se a activitats industrials i comercials, en detriment de la feina agrícola del seu lloc d'origen.[1]
Demografia
1497 | 1515 | 1553 ![]() | 1787 | 1887 | 1900 | 1920 | 1950 | 1970 | 2010 | 2023 ![]() |
59 | 14 | 48 ![]() | 295 | 672 | 464 | 631 | 572 | 569 | 681 | 719 ![]() |
Llocs d'interès
- Vil·la romana de Vilauba.[2]
- Font del Salt Dalmau [3]
- Església de Sant Vicenç de Camós
- Església de Santa Maria de Camós
- Ermita de Santa Magdalena
Referències
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya