Casa Puiggener
![Modifica el valor a Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Arbcom_ru_editing.svg/10px-Arbcom_ru_editing.svg.png)
![Modifica el valor a Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Arbcom_ru_editing.svg/10px-Arbcom_ru_editing.svg.png)
![Modifica el valor a Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Arbcom_ru_editing.svg/10px-Arbcom_ru_editing.svg.png)
![Modifica el valor a Wikidata](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Arbcom_ru_editing.svg/10px-Arbcom_ru_editing.svg.png)
![]() | |
41° 22′ 46″ N, 2° 10′ 35″ E / 41.37938°N,2.17626°E / 41.37938; 2.17626 |
La casa Puiggener era un edifici situat al carrer dels Escudellers de Barcelona, actualment desaparegut.
Història
Al segle xvii, Maria de Lanuza i d'Oms (germana de Joan de Lanuza i d'Oms) era propietària d'una finca al carrer dels Escudellers, que fou heretada per Carles de Puiggener-Orís i Descatllar,[1] fill de Carles de Puiggener i d'Orís, primer marquès d'Orís.[2] Aquest va adquirir una casa veïna a Francesc Amat i Puigdoura, i entre 1764 i 1765 les va fer reformar a càrrec del mestre de cases Isidre Lliberós.[3] El 1765, va obtenir llicència per a construir-hi una gelosia («bantalla bombada» en la terminologia de l'època) al primer pis.[4]
El desembre del 1781, el seu veí Felip Marià de Riquer i de Sabater (vegeu casa Felip de Riquer) va formular una denúncia contra ell per haver edificat unes parets que privaven el seu jardí de llum i vistes. Carles de Puiggener-Orís va morir en ple litigi, i Felip de Riquer va seguir pledejant contra la seva vídua Anna de Boïl d'Arenós (vegeu Palau dels Boïl d'Arenós),[5] fins que el setembre del 1782 l'alcalde major sentencià a favor d'ella. Riquer hi va récorrer, i finalment, el gener del 1783 fou dictaminat que Anna de Boïl hauria d'enderrocar algunes de les parets que molestaven el seu veí.[6] Aquell mateix mes, va demanar permís per a obrir una finestra a la botiga de la planta baixa.[7]
L'hereva Ramona de Puiggener-Orís i de Boïl d'Arenós,[8] baronessa d’Orís, senyora de Vallguarnera, Pollestres, Vilarnau, Santa Cecília i Sant Hipòlit de Voltegrà i Torelló,[9] es va casar amb Pere de Sentmenat i de Copons, marquès de Castelldosrius,[10] que el 1796 va demanar permís per a eixamplar una porta i convertir una finestra en porta,[11] i novament el 1798 per a eixamplar-ne una porta.[12] El 1801, l'hereu Carles de Sentmenat i de Puiggener va demanar permís per a reformar la porta d'una botiga, sota la direcció del mestre de cases Agustí Huguet,[13] i novament el 1802 per a transformar-hi una finestra en porta.[14] El 1804, la seva vídua Ramona de Riquer i de Ros va demanar permís per a remuntar-hi un pis,[15] i novament el 1808 per a eixamplar el portal d'una botiga.[16]
El 1848 es va segregar la part més occidental de la finca (vegeu casa Roura i Carnesoltes), i el marquès Pere Carles de Sentmenat i de Riquer va morir el 1856.[9] El 1859, els tutors del seu fill Ramon de Sentmenat i Sáenz-Ramírez posaren la finca en subhasta,[17] essent adquirida en emfiteusi pel fabricant Pere Manté i Gual i l'impressor Narcís Ramirez i Rialp, que van enderrocar-la per a obrir-hi el Passatge dels Escudellers.[18]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d1/Quarterons_112.jpg/220px-Quarterons_112.jpg)
Vegeu també
Referències
- ↑ «Carlos (II) de PUIGGENER y DESCATLLAR». geneanet. Martín Rodríguez.
- ↑ «Carlos de PUIGGENER y ORIS». geneanet. Martín Rodríguez.
- ↑ AHPB, notari Tomàs Casanovas i Forès, manual 1.031/13, f. 76-80v, 12-3-1768.
- ↑ AHCB, C.XIV Obreria C-26, 20-7-1765.
- ↑ «Ana María de BOHIL ARENOS y LANUZA». geneanet. Martín Rodríguez.
- ↑ De Riquer i Morera, 1979, p. 322.
- ↑ «Anna de Puiggener Boil d'Arenós. Viuda de Carles Puiggener. Escudellers. Casa. Obrir una finestra per una botiga». C.XIV Obreria C-31/1783-16Bis. AHCB, 25-01-1783.
- ↑ «Raimunda de PUIGJANER y BOHIL». geneanet. Martín Rodríguez.
- ↑ 9,0 9,1 «Sentmenat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
- ↑ «Pedro de Sentmenat y Copons». geneanet. María Pilar de Olivar Vivó.
- ↑ «Pedro de Sentmenat. Tinent Coronel agregat a la plaça. Escudellers. Casa. Eixamplar una porta, convertir una finestra en porta». C.XIV Obreria C-72/1796-043. AHCB, 16-03-1796.
- ↑ «Pedro Sentmenat. Escudellers 96. Casa i botiga. Engrandir una porta». C.XIV Obreria C-78/1798-062. AHCB, 20-03-1798.
- ↑ «Carles de Sentmenat i de Puiggener. Escudellers. Modificar una porta d'una botiga». C.XIV Obreria C-86/1801-051. AHCB, 23-04-1801.
- ↑ «Carles de Sentmenat i de Puiggener. Escudellers, 97. Botiga. Transformar una finestra en porta». C.XIV Obreria C-88/1802-025. AHCB, 20-02-1802.
- ↑ «Ramona de Sentmenat i de Puiggener. Vídua de Carles de Sentmenat i de Puiggener. Escudellers. Casa. Aixecar un pis i posar balcons de sortida». C.XIV Obreria C-94/1804-096. AHCB, 24-05-1804.
- ↑ «Ramona Sentmenat i de Riquer. Vídua. Escudellers. Casa. Eixamplar un portal d'una botiga». C.XIV Obreria C-104/1808-037. AHCB, 18-06-1808.
- ↑ Diario de Barcelona, 20-10-1859, p. 10616.
- ↑ «Passatge Escudellers 2-4». Carta Arqueològica de Barcelona. Servei d'Arqueologia de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS).
Bibliografia
- de Riquer i Morera, Martí. Quinze generacions d'una família catalana. 1a edició. Barcelona: Editorial Planeta, 1979, p. 696.