Catapleiïta
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fórmula química | Na₂Zr(Si₃O9)·2H₂O |
Epònim | conjunció lògica i més ![]() |
Localitat tipus | Låven (Skådön; Lamö; Lamanskjaer), Langesundsfjorden, Larvik, Vestfold, Noruega |
Classificació | |
Categoria | silicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.CA.15 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.CA.15 ![]() |
Nickel-Strunz 8a ed. | VIII/C.03 ![]() |
Dana | 59.2.2.1 |
Heys | 14.10.24 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | monoclínic |
Estructura cristal·lina | a = 12,799 Å; b = 7,419 Å; c = 20,157 Å; β = 90,41° |
Color | marró fosc, marró vermellós, vermell carn, vermell groguenc,incolor, gris clar, de beix a bru, groc clar, taronja, blau clar |
Macles | polisintètiques a 30, 60 i 90 graus |
Fractura | irregular, desigual |
Tenacitat | fràgil |
Duresa | 5,5 a 6 |
Lluïssor | vítria, mat |
Color de la ratlla | de blanc a groc clar |
Densitat | 2,65 a 2,9 g/cm³ (mesurada); 2,77 g/cm³ (calculada) |
Propietats òptiques | biaxial (+) |
Índex de refracció | nα = 1,591 nβ = 1,592 nγ = 1,627 |
Birefringència | δ = 0,036 la imatge mostra el rang de colors de la interferència de birefringència (a 30µm) i no té en compte la coloració de mineral |
Angle 2V | mesurat: 40° |
Dispersió òptica | r < v moderada |
Impureses comunes | Ca, Fe |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral heretat (G) ![]() |
Símbol | Ctp ![]() |
Referències | [1] |
La catapleiïta és un mineral de la classe dels silicats que pertany i dona nom al grup de la catapleiïta. El seu nom prové de les paraules gregues κατα (cata, amb) i πλειον (pleios, més) en fa referència a la seva associació amb una gran quantitat d'altres minerals rars.[1]
Característiques
La catapleiïta és un silicat de fórmula química Na₂Zr(Si₃O9)·2H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és d'entre 5,5 a 6. És el dimorf de la gaidonnayita i l'anàleg mineral amb sodi de la calciocatapleiïta.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la catapleiïta pertany a «09.CA - Ciclosilicats, amb enllaços senzills de 3 [Si₃O9]6- (dreier-Einfachringe), sense anions complexos aïllats» juntament amb els següents minerals: bazirita, benitoïta, pabstita, wadeïta, calciocatapleiïta, pseudowol·lastonita, margarosanita, walstromita i bobtrail·lita.
Jaciments
La catapleiïta va ser descoberta a Låven, a Langesundsfjorden (Larvik, Vestfold, Noruega). També ha estat descrita a Austràlia, el Brasil, el Canadà, Dinamarca, els Estats Units, Finlàndia, Guinea, l'Índia, el Kirguizstan, Líbia, Madagascar, el Marroc, Namíbia, Noruega, Paraguai, Portugal, Romania, Rússia, Sud-àfrica, Suècia, Ucraïna i la Xina.
Grup de la catapleiïta
El grup de la catapleiïta és un grup de minerals de la classe dels silicats que està format per dues espècies: la calciocatapleiïta i la catapleiïta.[2] La calciocatapleiïta, a diferència de la catapleiïta cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
Espècie | Fórmula |
---|---|
Catapleiïta | Na₂Zr(Si₃O₉)·2H₂O |
Calciocatapleiïta | CaZr(Si₃O₉)·2H₂O |
Els minerals d'aquest grup són components essencials de la grennaïta, una roca varietat de nefelina-sienita agpaítica que normalment conté fenocristalls de catapleïta, rica en aegirina i que mostra textura de gneis.[3]