Chelja del sud oranès i de Figuig
tašəlḥit, tabəldit | |
---|---|
Tipus | llengua viva ![]() |
Ús | |
Parlants | 61.000 a Algèria (2008)[1] 20.000 a 30.000 al Marroc[2] |
Parlants nadius | 91.000 ![]() ![]() |
Autòcton de | Figuig i Orà ![]() |
Estat | ![]() ![]() |
Classificació lingüística | |
llengua humana llengües afroasiàtiques amazic llengües amazigues septentrionals llengües zenetes llengües mzab-wargla ![]() | |
Característiques | |
Institució de normalització | Alt Comissariat de l'Amaziguitat |
Nivell de vulnerabilitat | 2 vulnerable ![]() |
Codis | |
Glottolog | sout3056 ![]() |
Linguist List | qb8 ![]() |
UNESCO | 2215 ![]() |
Endangered languages | 8490 ![]() |
El chelja del sud oranès i de Figuig (Figig) és un continu dialectal de les llengües zenetes, que pertany a la branca amaziga de la família de les llengües afroasiàtiques.[3] Es parla en una sèrie d'oasi del sud-oest d'Algèria i a la frontera amb el Marroc. Aquestes àrees inclouen la major part dels ksour entre Mecheria i Béni Abbès: Tiout, Ain Sfisifa, Boussemghoun, Moghrar, Chellala, Asla, Fendi, Mougheul, Lahmar, Boukais, Sfissifa, Ouakda, Barrbi vora Taghit, Igli, Mazzer a Algèria, Iche, Ain Chair, i els set ksour de Figuig (Ait Wadday, Ait Amar, Ait Lamiz, Ait Sliman, Ait Anaj, Ait Addi i Iznayen)[2] al Marroc.[4]
D'aquestes viles, l'única on s'ha estudiat el dialecte en detall és Figuig (Kossmann 1997).[5] Un estudi superficial dels dialectes del nord, incloent textos i vocabulari, és el de Basset (1885),[6] mentre que un esbós de gramàtica del seu membre més meridional, Igli, és proporcionat per Kossmann (2010).[7]
Igual que a moltes altres varietats amazigues, els dialectes amazics de Figuig utilitzen la negació verbal bipartida. El negador preverbal és ul (localment un, il); el negador postverbal és ša (Igli, Mazzer) / šay (Figuig, Iche, Moghrar) / iš (Boussemghoun, Ain Chair), amb els dos últims apareixent com a al·lomorfs a Tiout.[8] Els numerals 1–2 són amazics, mentre que els nombres més alts són manllevats de l'àrab.[9]
Referències
- ↑ [enllaç sense format] http://www.tlfq.ulaval.ca/axl/afrique/algerie-1demo.htm
- ↑ 2,0 2,1 [enllaç sense format] http://www.unesco.org/culture/languages-atlas/en/atlasmap/language-id-2215.html
- ↑ Aquesta llengua no té nom establert en català, i els estudis francesos se'n refereixen com Kçours du Sud-Oranais o parlers des Kçours Oranais et de Figuig, i els seus parlats usen els termes vagues shelha o tashelhiyt.
- ↑ André Basset, La langue berbère dans les territoires du sud, Revue Africaine vol. 85, 1941, pp. 62-71
- ↑ Maarten Kossmann, Grammaire du parler berbère de Figuig: Maroc oriental, Peeters 1997 [1]
- ↑ René Basset: "Notes de lexicographie berbère 3e série : dialecte des k'çours oranais et de Figuig" in Journal Asiatique 1885 t. II pp. 302-371
- ↑ Maarten Kossmann, "Grammatical notes on the Berber dialect of Igli (Sud oranais, Algeria)", in ed. D. Ibriszimow, M. Kossmann, H. Stroomer, R. Vossen, Études berbères V – Essais sur des variations dialectales et autres articles. Köln: Rüdiger Köppe, 2010.
- ↑ Kossmann, op. cit.:94
- ↑ Kossmann, op. cit.:84