Clinoptilolita-K
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fórmula química | K₆(Si30Al₆)O72·20H₂O |
Epònim | sistema monoclínic, mordenita, ploma, clinoptilolita i potassi ![]() |
Localitat tipus | Mont Hoodoo, Comtat de Park, Wyoming, Estats Units |
Classificació | |
Categoria | silicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.GE.05 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.GE.05 ![]() |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | monoclínic |
Estructura cristal·lina | a = 17,688 Å; b = 17,902 Å; c = 7,409 Å; β = 116,5° |
Grup puntual | 2/m - prismàtica |
Duresa | 3,5 a 4 |
Lluïssor | vítria |
Propietats òptiques | biaxial (+/-) |
Índex de refracció | nα = 1,476 a 1,491 nβ = 1,479 a 1,493 nγ = 1,479 a 1,497 |
Birefringència | δ = 0,003 a 0,006 |
Angle 2V | mesurat: 31° a 48° |
Dispersió òptica | r > v a r < v forta |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral reanomenat (Rn) ![]() |
Codi IMA | IMA1997 s.p. ![]() |
Símbol | Cpt-K ![]() |
Referències | [1] |
La clinoptilolita-K és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la clinoptilolita. Rep el seu nom del grec klinein (recostat), ptilon (ploma) i lithos (pedra), i per ser l'espècie amb potassi dominant.
Característiques
La clinoptilolita-K és un silicat de fórmula química K₆(Si30Al₆)O72·20H₂O. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1990. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3,5 i 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la clinoptilolita-K pertany a «09.GE - Tectosilicats amb H₂O zeolítica; cadenes de tetraedres de T10O20» juntament amb els següents minerals: clinoptilolita-Ca, clinoptilolita-Na, heulandita-Ca, heulandita-K, heulandita-Na, heulandita-Sr, heulandita-Ba, estilbita-Ca, estilbita-Na, barrerita, stel·lerita, brewsterita-Ba i brewsterita-Sr.
Formació i jaciments
Va ser descoberta al mont Hoodoo, al comtat de Park, (Wyoming, Estats Units). També ha estat descrita en altres indrets dels Estats Units, així com a Mèxic, Xile, Espanya, la República Txeca, Hongria, Bulgària, Rússia, la República Popular de la Xina i el Japó.
Referències
- ↑ «Clinoptilolite-K» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 abril 2020].