Dalyita
![]() | |
---|---|
![]() Cristalls de dalyita (beix) ![]() | |
Fórmula química | K₂ZrSi₆O₁₅ |
Epònim | Reginald Aldworth Daly ![]() |
Localitat tipus | Green Mountain, Illa de l'Ascensió, Santa Helena |
Classificació | |
Categoria | silicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.EA.25 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.EA.25 ![]() |
Nickel-Strunz 8a ed. | VIII/E.02 ![]() |
Dana | 72.2.1.1 |
Heys | 14.10.14 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | triclínic |
Estructura cristal·lina | a = 7,51Å; b = 7,73Å; c = 7Å; α = 106°; β = 113,5°; γ = 99,5° |
Color | incolor |
Duresa | 7,5 |
Lluïssor | vítria |
Propietats òptiques | biaxial (-) |
Índex de refracció | nα = 1,575 nβ = 1,590 nγ = 1,601 |
Birefringència | δ = 0,026 |
Angle 2V | mesurat: 72°, calculat: 80° |
Dispersió òptica | molt feble |
Impureses comunes | Ti, Al, Fe, Mn, Mg, Ca, Ba, P |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral heretat (G) ![]() |
Any d'aprovació | 1952 |
Símbol | Dly ![]() |
Referències | [1] |
La dalyita és un mineral de la classe dels silicats que pertany i dona nom al grup de la dalyita. Va ser anomenada en honor de Reginald Aldworth Daly (1871-1957) professor de la Universitat Harvard i petròleg igni.[1]
Característiques
La dalyita és un silicat de fórmula química K₂ZrSi₆O₁₅. Cristal·litza en el sistema triclínic. Els seus cristalls són curts i prismàtics, de fins a 0,5 mm, dominats per {101} i pinacoidals paral·lels a [001].[2] La seva duresa a l'escala de Mohs és 7,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la dalyita pertany a «09.EA: Fil·losilicats, amb xarxes senzilles de tetraedres amb 4-, 5-, (6-), i 8-enllaços» juntament amb els següents minerals: cuprorivaïta, gil·lespita, effenbergerita, wesselsita, ekanita, apofil·lita-(KF), apofil·lita-(KOH), apofil·lita-(NaF), magadiïta, davanita, sazhinita-(Ce), sazhinita-(La), okenita, nekoïta, cavansita, pentagonita, penkvilksita, tumchaïta, nabesita, ajoïta, zeravshanita, bussyita-(Ce) i plumbofil·lita.
Formació i jaciments
La dalyita és un mineral accessori rar que es troba en blocs de granit alcalins expulsats per volcans en tufs traquítics i basàltics, en sienita o en lamproïta.[2] Va ser descoberta a Green Mountain, a l'illa de l'Ascensió (Santa Helena). També estat descrita a altres indrets de l'illa de l'Ascensió, l'Antàrtida, el Canadà, Espanya i els Estats Units, Namíbia, Noruega, Portugal, Romania i Rússia.[1]
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)