Donpeacorita
![]() | |
---|---|
Fórmula química | (Mn2+,Mg)Mg[SiO₃]₂ |
Epònim | Donald R. Peacor ![]() |
Localitat tipus | Mina St. Joe, Balmat, Comtat de St. Lawrence, Nova York, EUA |
Classificació | |
Categoria | silicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.DA.05 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.DA.05 ![]() |
Dana | 65.1.2.3 |
Heys | 14.18.7 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | ortoròmbic |
Estructura cristal·lina | a = 18,38Å; b = 8,87Å; c = 5,22Å; |
Grup espacial | grup espacial 61 ![]() |
Duresa | 5 a 6 |
Propietats òptiques | biaxial (-) |
Índex de refracció | nα = 1,677 nβ = 1,684 nγ = 1,692 |
Birefringència | δ = 0,015 |
Angle 2V | mesurat: 88°, calculat: 88° |
Dispersió òptica | feble |
Impureses comunes | Al, Fe, Ca, Na |
Més informació | |
Estatus IMA | aprovat ![]() |
Codi IMA | IMA1982-045 ![]() |
Any d'aprovació | 1984 |
Símbol | Don ![]() |
Referències | [1] |
La donpeacorita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al subgrup dels ortopiroxens (grup dels piroxens. Va ser anomenat l'any 1984 per Erich U. Petersen, Lawrence M. Anovitz, i Eric J. Essene en honor de Donald Ralph Peacor, un mineralogista de la Universitat de Michigan.[1]
Característiques
La donpeacorita és un silicat de fórmula química (Mn2+,Mg)Mg[SiO₃]₂. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5 a 6. Segons la classificació de Nickel-Strunz es troba classificat com un inosilicat al grup 9.DA.05 (9 pels silicats, D pels inosilicats i A pels inosilicats amb 2 cadenes periòdiques (família dels piroxens); 05 és la posició que ocupa en el grup). Segons la classificació de Dana, es troba classificat com a inosilicat dins del grup 65.1.2.3 (65 pels inosilicats i 1 per les cadenes periòdiques simples que forma). Els altres membres amb els quals comparteix grup són l'esntatita i la ferrossilita.[1]
Formació i jaciments
S'ha trobat en marbres silícics rics en manganès; els marbres es van formar sota fàcies metamòrfiques superiors a la fàcies amfibolita.[2]