Escandiobabingtonita
![]() | |
---|---|
Fórmula química | Ca₂(Fe2+,Mn)ScSi₅O14(OH) |
Epònim | escandi i babingtonita ![]() |
Localitat tipus | Mina Seula, Mont Camoscio, Oltrefiume, Baveno, Província de Verbano-Cusio-Ossola, Piemont, Itàlia |
Classificació | |
Categoria | silicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.DK.05 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.DK.05 ![]() |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | triclínic |
Estructura cristal·lina | a = 7,536(2) Å; b = 11,73(2) Å; c = 6,14(2) Å; α = 91,70(2)°; β = 93,86(2)°; γ = 104,53(2)° |
Color | incolor, verd-gris clar, verd clar, verd fosc |
Exfoliació | perfect - després de {001} i {1-10} |
Tenacitat | fràgil |
Duresa | 6 |
Lluïssor | vítria |
Densitat | 3,24 g/cm³ (mesurada); 3,22 g/cm³ (calculada) |
Propietats òptiques | biaxial (+) |
Índex de refracció | nα = 1,686 nβ = 1,694 nγ = 1,709 |
Birefringència | δ = 0,023 |
Pleocroisme | strong |
Dispersió òptica | r > v, forta |
Més informació | |
Estatus IMA | aprovat ![]() |
Codi IMA | IMA1993-012 |
Any d'aprovació | 1993 |
Símbol | Sbab ![]() |
Referències | [1] |
L'escandiobabingtonita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom per la seva relació amb la babingtonita i pel seu contingut en escandi.
Característiques
L'escandiobabingtonita és un silicat de fórmula química Ca₂(Fe2+,Mn)ScSi₅O14(OH). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1993, sent publicada per primera vegada el 1998. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'escandiobabingtonita pertany a «09.DK - Inosilicats amb 5 cadenes senzilles periòdiques» juntament amb els següents minerals: babingtonita, litiomarsturita, manganbabingtonita, marsturita, nambulita, natronambulita, rodonita, fowlerita, santaclaraïta, saneroïta, hellandita-(Y), tadzhikita-(Ce), mottanaita-(Ce), ciprianiïta i hellandita-(Ce).
Formació i jaciments
Va ser descoberta a la mina Seula, a la localitat d'Oltrefiume, dins la província de Verbano-Cusio-Ossola (Piemont, Itàlia). També ha estat descrita a la pegmatita Heftetjern, situada a la localitat de Tørdal (Telemark, Noruega).
Referències
- ↑ «Scandiobabingtonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 gener 2020].