Fanals de la Plaça Reial
![]() | ||||
Tipus | fanal i enllumenat públic ![]() | |||
---|---|---|---|---|
Art públic de Barcelona | ||||
Identificador | 1902-1 | |||
Bé cultural d'interès local | ||||
Id. IPAC | 52179 ![]() | |||
Id. Barcelona | 587 ![]() | |||
Localització | ||||
Col·lecció | ||||
Municipi | el Gòtic (Barcelonès) ![]() | |||
Localització | Plaça Reial ![]() | |||
| ||||
Els Fanals de la Plaça Reial de Barcelona són una obra d'Antoni Gaudí, catalogada com a bé cultural d'interès local.[1][2]
Història i descripció
Pel que sembla, l'Ajuntament de Barcelona encarregà uns fanals per a la Plaça Reial a Jaume Serra i Gibert, qui treballà sovint amb Joan Martorell i Montells, però aquell morí el 1877.[3] Segons els estudiosos, Martorell aconseguí que l'encàrrec es fes a Gaudí,[4] que tot just acabada la carrera el 1878, treballava per a Josep Fontserè en la reixa d'entrada del Parc de la Ciutadella.[3] El juny d'aquest any, Gaudí redactà una extensa memòria descriptiva, un dibuix aquarel·lat i un model de guix,[1] on es proposaven dos tipus de fanals, un de tres i l'altre de sis braços, amb els corresponents llums de gas. Ambdós models tenien una base de pedra que sosté una columna de forja i bronze i un original coronament.[3]
Els de tres braços foren col·locats el 1890 al Pla de Palau, davant de l'antiga Duana de Barcelona (vegeu fanals del Pla de Palau).
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0a/Candelabro_Gaud%C3%AD.jpg/220px-Candelabro_Gaud%C3%AD.jpg)
El 14 de gener del 1879 es van inaugurar dos fanals de sis braços a banda i banda de la Font de les Tres Gràcies.[2] A la unió entre la base i la columna hi ha tres medallons decorats amb motius vegetals i una forma de «V», pintats de vermell.[2] Al fust hi ha l'escut de la ciutat, i els braços en surten a dos nivells diferents (segons Cirici, imitant els troncs d'un arbre).[1] Els llums de vidre, protegits a la part superior per un casquet semiesfèric de ferro, són a l'extrem de cada braç, de forma perpendicular.[1] Per sobre dels llums, la columna es corona amb un casc alat, símbol del déu romà Mercuri, protector del comerç,[1] així com dues serps enroscades al braç central, que Mercuri va separar pacíficament amb el caduceu.
El 1965, els fanals van ser restaurats per Cèsar Martinell i novament el 1982 durant la reforma de la plaça, sense recuperar les policromies brillants del casc i les serps.[1]
Vegeu també
Referències
- ↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 1,5 «Fanals». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
- ↑ 2,0 2,1 2,2 «Fanals de la Plaça Reial». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
- ↑ 3,0 3,1 3,2 «Fanals Pla de Palau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
- ↑ Bassegoda, 1989, p. 129.
Bibliografia
- Bassegoda i Nonell, Joan. El gran Gaudí. Sabadell: Ausa, 1989. ISBN ISBN.
- Permanyer, Lluís. Un passeig per la Barcelona Modernista, 1998. ISBN 84-343-0877-0.
- DDAA. Antoni Gaudí (1852-1926). Barcelona: Fundació Caixa de Pensions, 1984. ISBN 84-505-0683-2.
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- «Fanals de la Plaça Reial». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.