Federico Martínez Miñana
Biografia | |
---|---|
Naixement | A començament segle XX ![]() |
Mort | 1954 ![]() Belgrad (Sèrbia) ![]() |
![]() | |
Representa: Izquierda Republicana 25 febrer 1936 – 2 febrer 1939 Legislatura: tercera legislatura de la Segona República Espanyola Circumscripció electoral: València (capital) | |
![]() | |
7 gener 1936 – 2 febrer 1939 Circumscripció electoral: València ![]() | |
Activitat | |
Lloc de treball | Madrid ![]() |
Ocupació | Periodista |
Partit | Izquierda Republicana |
Rafael Frederic Martínez Miñana († Belgrad, aleshores Iugoslàvia, 1954) fou un periodista i polític valencià, diputat a les Corts Espanyoles durant la Segona República.[1]
Biografia
Treballà com a periodista a La Semana Gráfica i El Mercantil Valenciano. Va escriure poemes en català, un dels quals, La barca vella, va inspirar una pel·lícula de Luis Rodríguez Alonso en 1926.[2]
Després de la proclamació de la Segona República Espanyola va fundar i dirigir la secció valenciana del Partit Republicà Radical Socialista fins que finalment es va integrar a Izquierda Republicana, partit amb el qual fou elegit diputat a les eleccions generals espanyoles de 1936 per la província de València.[3]
Durant la guerra civil espanyola fou nomenat Director general de Camins (1936) i subsecretari del Ministeri de Propaganda (1937). En acabar la guerra civil es va exiliar, passant els seus darrers anys a Iugoslàvia com a ambaixador de la República espanyola en l'exili.[4]
Obres
- La barca vella (1925), amb Ferran Miranda.
Referències
- ↑ «Federico Martínez Miñana». Diccionari de la literatura catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
- ↑ «Federico Martínez Miñana». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
- ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
- ↑ Vicente Lloréns, Manuel Aznar Soler. Memorias de una emigración: Santo Domingo, 1939-1945. Sevilla: Biblioteca del Exilio, 2006, p.88.