Frictòria
Les frictòries (grec: φρυκτωρία) foren un sistema de semàfors utilitzat a l'antiga Grècia. Eren torres construïdes en cims de muntanyes seleccionades perquè una torre (phryctoria) fos visible des de la següent torre (normalment a 20 milles de distància). Les torres s'utilitzaven per a la transmissió d'un missatge preestablert específic. Les torxes s'encenien en una torre i després la següent torre i així successivament, fins a arribar a la torre més llunyana.
A la tragèdia Orestíada, Èsquil narra com, al final de la guerra de Troia, Agamèmnon envia notícies de la derrota i caiguda de Troia que van arribar al seu palau llunyà de Micenes per mitjà de frictòries. Tucídides va escriure que durant la Guerra del Peloponès, els peloponèsos que estaven a Còrcira van ser informats per alimares nocturnes de l'aproximació de seixanta vaixells atenesos des de Lèucada.[1]
Phryctoriae i Pyrseia
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/29/Torches.png/220px-Torches.png)
Al segle ii aC, els enginyers grecs d'Alexandria, Cleoxenes (en grec: Κλεόξενος) i Democlet (en grec: Δημόκλειτος) van inventar la pyrseia (en grec: πυρσεία). Πυρσεία de πυρσός que significa torxa. Les lletres de l'alfabet grec estaven enumerades en una taula. Cada lletra corresponia a una fila i una columna de la taula. Mitjançant l'ús de dos grups de torxes (cinc torxes en cada grup), l'esquerra indicant la fila i la dreta la columna de la taula, podien enviar un missatge definint una lletra específica mitjançant la combinació de torxes.[2]
El sistema de codificació era el següent:
1 | 2 | 3 | 4 | 5 | |
---|---|---|---|---|---|
1 | Α | Β | Γ | Δ | Ε |
2 | Ζ | Η | Θ | I | Κ |
3 | Λ | Μ | Ν | Ξ | Ο |
4 | Π | Ρ | Σ | Τ | Υ |
5 | Φ | Χ | Ψ | Ω |
Quan volien enviar la lletra O (omicron), encenien cinc torxes al costat dret i tres torxes al costat esquerre.
Vegeu també
- Sistema telegràfic bizantí
- Comunicació òptica
- Quadrat de Polibi
- Semàfor (comunicació)
Referències
Enllaços externs
- Les guerres de Medea - Part II