García Álvarez de Toledo y Pimentel-Osorio
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | (es) García Álvarez de Toledo y Osorio ![]() 29 agost 1514 ![]() Villafranca del Bierzo (província de Lleó) ![]() |
Mort | 31 maig 1577 ![]() Nàpols (Imperi Espanyol) ![]() |
Sepultura | Basílica Santiago dels Espanyols ![]() |
![]() | |
1564 – 1566 | |
Virrei de Catalunya | |
1558 – 1564 ![]() | |
Activitat | |
Ocupació | polític, diplomàtic, militar ![]() |
Carrera militar | |
Rang militar | Capità General ![]() |
Conflicte | Guerres Habsburg-Otomanes ![]() |
Altres | |
Títol | Marquès ![]() |
Família | Casa de Toledo ![]() |
Cònjuge | Vittoria Colonna ![]() |
Fills | Leonora Álvarez de Toledo, Pedro Álvarez de Toledo-Osorio y Colonna, Joana Alvarez de Toledo e Colonha ![]() |
Pares | Pedro Álvarez de Toledo ![]() ![]() |
Germans | Elionor de Toledo Fadrique Álvarez de Toledo y Osorio Luis Álvarez de Toledo ![]() |
![]() ![]() | |
García Álvarez de Toledo y Pimentel - Osorio (Villafranca del Bierzo, Corona de Castella, 29 d'agost de 1514 - Regne de Nàpols, 31 de maig de 1578) fou militar i polític castellà, quart marquès de Villafranca del Bierzo, duc de Fernandina i Gran d'Espanya.[1]
Biografia
Era fill de Pedro Álvarez de Toledo y Zúñiga, virrei de Nàpols i Juana Pimentel, segona marquesa de Villafranca, i net de Fadrique Álvarez de Toledo y Enríquez de Quiñones, segon Duc d'Alba.
Va començar servint a les ordres d'Andrea Doria[2] a les galeres de Nàpols, essent amo de dos vaixells. El 1535 ja era general de sis galeres i es va distingir a les batalles de la Goleta, Tunis, Alger, Sfax, Calibria i Mebredia, on se li va concedir el títol de Capità General de les Galeres de Nàpols. Va ser Capità General de l'expedició a Grècia i Capità General del Mar, títol que se li va donar el 1544 després de derrotar el pirata Khair ed-Din Barba-rossa.
També va lluitar a les ordres del seu cosí Fernando Álvarez, duc d'Alba, a les guerres de Flandes.[2]
Fou el Virrei de Catalunya entre el 29 de novembre de 1558[3] i el 1564, on va potenciar la producció militar de les drassanes barcelonines i va impulsar la fortificació de tot el litoral del Principat, sense descuidar la frontera amb França (convulsionada per les seves guerres de religió).[2] També va tenir els càrrecs de Coronel General de la Infanteria del Regne de Nàpols,[3] i va deixar Catalunya en ser nomenat nou virrei de Sicilia (1564- 1566).[2] La conquesta del Penyal de Vélez el 1564, empresa considerada irrealitzable, i el socors a l'illa de Malta li van valer la concessió, per part de Felip II de Castella, del Ducat de Fernandina i el Principat de Montalbán el 24 de desembre de 1569.
Família
Es va casar a Nàpols, el 5 d'abril de 1536 amb Vittoria Colonna, filla d'Ascanio Colonna, segon Duc de Paliano, i de Juana d'Aragó. Fills:[4]
- Pedro Álvarez de Toledo i Colonna, V Marquès de Vilafranca i Gran d'Espanya
- María de Toledo, dona de Don Fadrique Álvarez de Toledo, IV Duque de Alba
- Juana de Toledo, casada amb Bernardino Pimentel, III Marquès de Távara
- Elionor de Toledo, esposa del seu cosí Cosme I de Mèdici, gran duc de la Toscana
- Anna de Toledo, casada amb Gómez Dávila, III Marquès de Velada
- Inés de Toledo, dona de Juan Pacheco, II Marquès de Cerralbo.
- Delia de Toledo, dona de Gómez Suárez de Figueroa, barón de Gaypuli.
Referències
- ↑ «García Álvarez de Toledo y Pimentel-Osorio». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
- ↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 Diccionari d'Història de Catalunya; ed. 62; Barcelona; 1998; ISBN 84-297-3521-6; p. 36
- ↑ 3,0 3,1 Biblioteca Maritima Española (en castellà). Editorial MAXTOR, p. Tom 2, p.540. ISBN 8497615115.
- ↑ «Marques de Villafranca del Bierzo» (en castellà). Grandes de España.org. [Consulta: 8 maig 2011].