Homes, homes, homes
Uomini uomini uomini ![]() | |
---|---|
Fitxa | |
Direcció | Christian De Sica ![]() |
Protagonistes | Christian De Sica Fabrizia Sacchi Massimo Ghini Leo Gullotta Alessandro Haber Monica Scattini Paolo Conticini Paolo Gasparini Carlo Croccolo ![]() |
Dissenyador de producció | Tonino Zera ![]() |
Guió | Christian De Sica, Enrico Vanzina i Giovanni Veronesi ![]() |
Música | Manuel De Sica ![]() |
Fotografia | Gianlorenzo Battaglia (en) ![]() ![]() |
Muntatge | Raimondo Crociani ![]() |
Dades i xifres | |
País d'origen | Itàlia ![]() |
Estrena | 1995 ![]() |
Durada | 90 min ![]() |
Idioma original | italià ![]() |
Color | en color ![]() |
Descripció | |
Gènere | comèdia ![]() |
Lloc de la narració | Roma ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Homes, homes, homes (títol original en italià Uomini uomini uomini) és una pel·lícula italiana del 1995 dirigida per Christian De Sica.[1][2] Ha estat doblada al català.[3]
Argument
Quatre amics homosexuals: Vittorio, un arquitecte que s'enamora d'Alex, un dels seus empleats; Sandro, divorciat amb un fill i que treballa en el món del cinema; Dado, un estimat metge i Tony, propietari d'una botiga de roba d'home.
Els quatre, que solen reunir-se per confiar-se i demanar-se consell sobre com afrontar les relacions i els amors fugaços, acaben vivint amb els seus problemes quotidians provocats per una societat encara no preparada per acceptar la seva homosexualitat, sense perdre mai el seu somriure i ganes de broma.[4]
Sandro s'acosta al seu fill; Dado, que fa temps que pateix una malaltia cardíaca sense que els seus amics ho sàpiguen, mor d'un infart; Tony, gràcies a un cop de sort, vola a Nova York a treballar com a comerciant d'alta moda, i Vittorio torna a connectar amb Alex, que des de llavors s'ha casat.
Repartiment
- Christian De Sica: Vittorio Mannino
- Massimo Ghini: Sandro Di Nepi
- Leo Gullotta: Tony Piraino
- Alessandro Haber: Dado Piccioni
- Monica Scattini: Simonetta
- Paco Reconti: Luca
- Paolo Conticini: Alex Giannetti
- Paolo Gasparini: Michele
- Carlo Croccolo: Peppino
- Fabrizia Sacchi: Anna Farnesi
- Lucia Guzzardi: mare de Tony
Rodatge
El rodatge va tenir lloc a Roma al Luna Park 'Luneur', Colosseo, Palazzo Patrizi Costaguti a Piazza Mattei 10, Via Masolino da Panicale 15, Largo del Nazareno 25, Lungotevere Flaminio 76, Basilica di San Nicola in Carcere i Palazzo Mattei Paganica a Piazza Paganica; a Sabaudia vora Via Lungomare 134 i Municipio di Sabaudia Arxivat 29 August 2012[Date mismatch] a Wayback Machine. a Piazza del Comune 1.[5]
Recepció
Leo Gullotta va anunciar que era gai durant la promoció de la pel·lícula.[4] La pel·lícula es va estrenar als cinemes italians el 2 de març de 1995.
La pel·lícula va rebre males crítiques, però es va estrenar a 95 pantalles a Itàlia i es va situar tercer el cap de setmana darrere de Nell i Wes Craven's New Nightmare amb un total de 935 milions de lires (584.111 $).[6][7] En el seu segon cap de setmana va passar al número u.[8]
Referències
- ↑ «Men Men Men». Film Affinity. [Consulta: 16 juliol 2020].
- ↑ «Men Men Men». Festival del Cinema Europeo. Arxivat de l'original el 17 de juliol 2020. [Consulta: 16 juliol 2020].
- ↑ Homes, homes, homes a esadir.cat
- ↑ 4,0 4,1 Groves, Don (13 March 1995). «Upscale pix draw big Euro crowds». Variety: 12.
- ↑ «il Davinotti: Uomini uomini uomini (1995)».
- ↑ Groves, Don (27 March 1995). «Japan, Oz high spots of overseas B.O.». Variety: 22.
- ↑ «International box office». Variety. 13 March 1995: 12. «$584,111; $1=1,600 lire»
- ↑ «International box office». Variety. 20 March 1995: 8. «$731,656; $1=1,600 lire»
Enllaços externs
Fragment de la pel·lícula a YouTube