Ictíneo I
![]() Rèplica de l'Ictíneo I davant del Museu Marítim a Barcelona. ![]() | |
Drassana | Narcís Monturiol i Estarriol ![]() |
---|---|
Característiques tècniques | |
Tipus | Ictíneo ![]() |
Eslora | 7 m ![]() |
Mànega | 2,5 m ![]() |
Calat | 3,5 m ![]() |
Propulsió | ésser humà ![]() |
Capacitat | 4 éssers humans ![]() |
Més informació | |
Art públic de Barcelona | |
Identificador | 1914-1 |
L'Ictíneo I fou un submarí construït per Narcís Monturiol i Estarriol. Feia 7 metres de llarg, 2,5 d'amplada i 3,5 de profunditat i la seva finalitat era facilitar la pesca de corall. Va ser el primer vaixell a tenir doble buc. El buc interior era esfèric i tenia una capacitat de 7 m³ mentre que el buc exterior tenia forma de peix amb una secció el·líptica inspirada en el prototip de Wilhelm Bauer que navegà ja el 1851. Entre el buc interior i l'exterior hi havia tancs de flotació, un tanc que subministrava oxigen per a la respiració i il·luminació i un tanc d'hidrogen que alimentava una làmpada oxhídrica per il·luminar les profunditats marines. L'Ictíneo I tenia un propulsor pla d'aleta accionat per una tripulació de quatre homes.
La immersió s'aconseguia mitjançant una hèlix horitzontal que podia donar voltes en ambdós sentits i amb bombes de densitat i aire amb la finalitat d'assegurar l'estabilitat i flotació de l'enginy. L'Ictíneo I estava equipat amb un seguit d'eines específiques per a la pesca del corall, ja que aquest era l'objectiu inicial del projecte. El primer viatge del submarí tingué lloc el setembre de 1884 al port de Barcelona i el seu codi de registre era 164988DHRA
Les primeres proves de l'Ictíneo van ser en privat, durant tot l'estiu, però la prova pública i per tant el primer viatge del primer submarí d'en Monturiol, tingué lloc el 1859 al port de Barcelona,[1] davant d'un públic expectant. L'Ictíneo, el primer submarí civil amb finalitats no bèl·liques sinó d'exploració i recol·lecció, va fer 69 immersions en total, totes elles sense cap accident, ja que a diferència dels precursors i contemporanis de Monturiol, per aquest la seguretat dels tripulants era necessària. La primera immersió va tenir una durada de 2 hores i 20 minuts.
L'èxit parcial del projecte suposà un gran entusiasme popular. No obstant això, no obtingué cap mena de suport governamental. En conseqüència, Monturiol escrigué una carta a la ciutadania animant una subscripció popular que assolí 300,000 pessetes de ciutadans de l'Estat Espanyol i Cuba. Amb el capital obtingut, es constituí l'empresa La Navegación Submarina amb l'objectiu de desenvolupar l'Ictíneo II.
Referències
- ↑ Stewart, Matthew. El somni de monturiol. Grao, 2009, p. 145. ISBN 8478277854.
Vegeu també
- Ictíneo II
- Ictineu 3
- Joan Monjo i Pons
Bibliografia
- Ateneo Catalán. Sección de Ciencias Exactas, Físicas y Naturales. Dictámen que, acerca del Ictíneo de Monturiol, emite una comisión de la Sección de Ciencias Exactas, Físicas y Naturales del Ateneo Catalan en noviembre de 1860. Barcelona: Ateneu Barcelonès / Establecimiento tipográfico de Narciso Ramírez, 1861.
- Roca Rosell, Antoni, La ingeniería y el proyecto del Ictíneo de Monturiol, 1857–1868
- Wood, Stephen Important events in ocean engineering history - Submarines Arxivat 2013-05-27 a Wayback Machine.
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Vídeo: Ictíneo I