Ignasi Riera i Gassiot
![]() Ignasi Riera (2001, Museu d'Història de Catalunya) ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 5 gener 1940 ![]() Barcelona ![]() |
![]() | |
5 desembre 1995 – 24 agost 1999 (dissolució parlamentària) Legislatura: cinquena legislatura de la Catalunya autonòmica Circumscripció electoral: Barcelona | |
![]() | |
23 juny 1993 – 26 setembre 1995 (dissolució parlamentària) ← Rafael Ribó i Massó Legislatura: quarta legislatura de la Catalunya autonòmica Circumscripció electoral: Barcelona | |
![]() | |
16 juny 1988 – 21 gener 1992 (dissolució parlamentària) Legislatura: tercera legislatura de la Catalunya autonòmica Circumscripció electoral: Barcelona | |
![]() | |
11 agost 1987 – 4 abril 1988 (dissolució parlamentària) ← Antoni Lucchetti i Farré Legislatura: segona legislatura de la Catalunya autonòmica Circumscripció electoral: Barcelona | |
![]() | |
1979 – 1994 ![]() | |
Dades personals | |
Residència | Cornellà de Llobregat ![]() |
Formació | Escola Tècnica Professional del Clot Universitat de Barcelona ![]() |
Activitat | |
Lloc de treball | Barcelona ![]() |
Ocupació | polític, columnista, escriptor, editor ![]() |
Partit | Partit Socialista Unificat de Catalunya (1973–1988) Iniciativa per Catalunya Verds ![]() |
Membre de | |
Família | |
Germans | Josep Maria Riera i Gassiot ![]() |
Premis |
Ignasi Riera i Gassiot (Barcelona, 5 de gener de 1940) és un polític i escriptor català, nebot de Joan Oliver.
Biografia
Estudià filosofia i teologia Fou professor a l'Escola Tècnica Professional del Clot. Ha estat regidor de Cultura de l'Ajuntament de Cornellà de Llobregat (1979-1994) pel PSUC, ciutat on residí molts anys, i fou diputat al Parlament català per Iniciativa per Catalunya (IC) el 1988-1992 i 1995-1999. La seva figura, políticament parlant, s'ha mantingut sempre fidel als plantejaments d'esquerra. Avui dia col·labora en diversos diaris i revistes, i és també conferenciant i tertulià radiofònic. Ha col·laborat a les publicacions Serra d'Or, El País, El Temps, Nous Horitzons, Taula de Canvi i El Punt i és membre de l'AELC, de la qual fou secretari general del 1983 al 1991.
Com a escriptor ha aportat més de trenta obres tant literàries com d'assaig. El 1984 li varen donar el premi Ramon Llull per a la seva novel·la El rellotge del pont d'Esplugues, com ja havia rebut el 1980 el Premi Andròmina de narrativa per Honorable míster R. L'any 2002 va obtenir el Premi Lliri de l'Associació de Dones Periodistes de Catalunya.[1]
Ha traduït al català les obres del pedagog Célestin Freinet. Des del 2003 viu a Madrid.
Obres
Narrativa
- Pàries, sindicalistes, demagogs (1986)
- La pobra Norma Litz i altres contes (1988)
- Bla, bla, bla..., Premi Pere Quart d'humor i sàtira (1989)
- Un diputat per no res (1994)
- Natàlia i altres contes (1995)
- Els contes de la ràdio (1996)
- La revolta dels avis (2005)
- La infelicitat. Un estat de plenitud (2006)
- Les set vides del gat Giovanni (2006)
Novel·la
- Honorable Mr. R. (1980)
- No arrenqueu els geranis (1984)
- El rellotge del pont d'Esplugues (1984)
- Esposa al forn amb cebes (1986)
- El pacte de Formentera (1987)
Poesia
- Poemes d'amor i d'estalvi (1989)
Biografies
- Candel, Paco o Francesc (1988)
- Joan Oliver / Pere Quart: l'inventor de jocs (2000)
- Jordi Pujol: llums i ombres (2001)
- Lluís Llach (2002)
Assaigs
- El meu oncle Pere Quart (1992)
- Un patriota exemplar (1997)
- Els catalans de Franco (1998)
- Un català a Madrid (2004)
- Memòries d'un nen golut (2006)
Descripció i viatges
- Viatgers de Barcelona (2000)
Referències
- ↑ «Activitats. Guardons dels premis periodístics». Associació de Dones Periodistes de Catalunya. [Consulta: 27 desembre 2020].
Enllaços externs
- «Ignasi Riera i Gassiot». Associació d'Escriptors en Llengua Catalana.
Premis i fites | ||
---|---|---|
Precedit per: Josep Lozano i Lerma Crim de Germania | Premi Andròmina de narrativa 1980 | Succeït per: Rafael Ventura Melià Àmbit perdurable |