Inyoïta
![]() | |
---|---|
![]() Cristall de 3 cm d'inyoïta del Monte Azul, Salta, Argentina | |
Fórmula química | CaH₃B₃(OH)₅·4H₂O |
Epònim | Comtat d'Inyo ![]() |
Localitat tipus | Mount Blanco mine (en) ![]() ![]() |
Classificació | |
Categoria | borats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 06.CA.35 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 6.CA.35 ![]() |
Nickel-Strunz 8a ed. | Vc/B.04 ![]() |
Dana | 26.3.1.1 |
Heys | 9.3.12 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | monoclínic |
Hàbit cristal·lí | comunament prismàtica, cristalls tabulars; també en agregats de cristalls en cresta de gall pseudorombohedrals; en crostes esferulítiques o granulars |
Estructura cristal·lina | a = 10.63 Å, b = 12.06 Å, c = 8.4 Å; β = 114.03°; Z = 4 |
Grup puntual | monoclínica 2/m - prismàtica |
Color | blanc, rosat |
Exfoliació | {001} bona |
Fractura | desigual |
Tenacitat | fràgil |
Duresa | 2 |
Lluïssor | vítria |
Color de la ratlla | blanca |
Gravetat específica | 1.875 |
Densitat | 1,87 |
Propietats òptiques | biaxial (-) |
Índex de refracció | nα = 1.495 nβ = 1.505 - 1.512 nγ = 1.520 |
Birefringència | δ = 0.025 |
Dispersió òptica | feble |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral heretat (G) ![]() |
Símbol | Iyo ![]() |
Referències | [1] |
La inyoïta[2] és un mineral de la classe dels borats que rep el seu nom del lloc on va ser descoberta l'any 1914, al Comptat d'Inyo, Califòrnia (Estats Units). Pertany al grup inderita.
Característiques
Químicament és un neso-triborat de calci, un borat molt hidratat. La seva fórmula química és CaH₃B₃(OH)₅·4H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Normalment es presenta en forma de cristalls prismàtics curts, tendint a tabulars; de vegades granular i massiva, en crostes i agregats esferulítics. La seva duresa a l'escala de Mohs és de 2, igual que el guix. S'extreu en les mines com a font de borats, barrejada amb altres minerals del bor als que sol estar associada.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la inyoïta pertany a «06.C - Nesotriborats» juntament amb els següents minerals: ameghinita, inderita, kurnakovita, inderborita, meyerhofferita, solongoïta, peprossiïta-(Ce), nifontovita i olshanskyita.
Formació i jaciments
Apareix al llarg de fractures i recobrint cavitats en dipòsits sedimentaris de minerals de bor; pot ser autigènic en sediments de platja. Sol trobar-se associada a altres minerals com: meyerhofferita, colemanita, priceïta, hidroboracita, ulexita o guix.
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)