Jim Garrison
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 20 novembre 1921 ![]() Denison (Iowa) ![]() |
Mort | 21 octubre 1992 ![]() Nova Orleans (Louisiana) ![]() |
Causa de mort | càncer ![]() |
Sepultura | Cementiri de Metairie ![]() |
Fiscal de districte | |
1961 – 1973 – Harry Connick → Circumscripció electoral: Nova Orleans ![]() | |
Dades personals | |
Formació | Universitat Tulane Tulane University Law School (en) ![]() ![]() |
Activitat | |
Ocupació | advocat, escriptor, jutge, fiscal de districte, actor de cinema ![]() |
Partit | Partit Demòcrata dels Estats Units ![]() |
Carrera militar | |
Conflicte | Segona Guerra Mundial ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() |
Earling Carothers Garrison (21 de novembre de 1921 - 21 d'octubre de 1992) -- va canviar el seu primer nom en la dècada de 1960-- fou fiscal de districte a Nova Orleans des de 1962 a 1973; és conegut per les seves investigacions sobre l'assassinat del president John F. Kennedy, desenvolupades als anys 1966-1968.
Investiga l'assassinat de Kennedy
Rebat la versió oficial
Les seves investigacions arribaren a la conclusió que la teoria oficial, defensada per la Comissió Warren, pel que fa a l'autoria en solitari de l'assassinat per part de Lee Harvey Oswald, no es fonamentava en les proves.
Les conclusions de la Comissió Warren no són coherents
Un dels punts en què feu més esment fou que l'elevat nombre de ferides produïdes per l'atemptat no podien haver-se produït tan sols per tres trets. Aquest fet era fonamental per a la teoria de l'assassí solitari, donat que en el temps que s'escolten els trets, un tirador d'elit (i segons els informes sobre Oswald, aquest no ho era), sols hagués pogut executar com a màxim 3.
Teoría de la Bala Mágica
Per tal que això fos possible, era necessari que una de les bales disparades per Oswald hagués realitzat més d'una desena de ferides, serpentejant des del cos de Kennedy primer fins al del senador Connally, després rebotant nombroses vegades i realitzant bruscos i vertiginosos canvis de trajectòria: és l'anomenada Teoria de la bala única, coneguda popularment com a teoria de la bala màgica o bala que fa zigazagues. Garrison argumentava que aquesta mateixa teoria era un absurd, i sobre això es fa fonamentar per afirmar que hi havia d'haver, almenys, un quart tret i, per tant, un segon tirador, probablement des d'una tanca en un monticle proper i fins i tot en un triple tret creuat (tres tiradors almenys, per tant), que tindria com a centre el president.
Va existir una conspiració ?
També es basava en el fet que les mesures de seguretat foren mínimes (entre elles, el fet de viatjar en una limusina descoberta, o que el cotxe hagués de reduir dràsticament la velocitat en el gir del carrer Elm). Tots aquests indicis, a part de la pròpìa investigació matussera realitzada pel govern dels Estats Units (testimonis que s'obviaren o amb declaracions modificades, detalls passats per alt), i el fet que Oswald probablement va pertànyer a la CIA, apuntarien, segons Garrison, a una conspiració a nivell dels serveis secrets nord-americants (que implicaria la CIA, l'FBI, l'Exèrcit i, acceptant a posteriori els fets, el mateix Lyndon B. Johnson), que hauria matat Kennedy per evitar la seva política de desmilitarització, progressiva disminució de tropes a la guerra del Vietnam (tot això suposava la pèrdua d'una important font d'ingressos per a les empreses associades a l'Exèrcit) i, en definitiva, la pèrdua de poder per als serveis secrets i l'Exèrcit que, durant l'època d'Eisenhower, havien estat els autèntics definidors de la política nacional.
D'aquesta teoria no sols s'han fet eco els habituals fans de la teoria de la conspiració. De fet, ja hi ha hagut algun prestigiós periodista nord-americà que ha defensat la tesi segons la qual la guerra ha estat, durant molts anys, un dels grans motors econòmics dels Estats Units (i la presència d'un president com Kennedy, que planejava fins i tot la sortida de Vietnam, era un factor que posava en perill aq uesta política de conflictes iniciada a la Segona Guerra Mundial) i que persisitiria al llarg de tota la guerra freda -Vietnam, Corea, Nicaragua i fins i tot Iraq-. En una enquesta que es va dur a terme als anys 90, més de la meitat dels nord-americans no creien que l'assassinat de JFK l'hagués dut a terme una sola persona, sinó que hi va haver una trama conspirativa.
Judici
Garrison va aconseguir fins i tot dur a judici a un dels suposats implicats en el cas (Clay Shaw, alies Clay Bertrand), però aquest fou absolt, tot i que anys més tard s'admetria (en contra del que es va afirmar en el seu dia), que l'acusat havia treballat per a la CIA.[1][nota 1][2][3]
Dies finals
Garrison acabà sent membre del Tribunal d'Apel·lacions de Louisiana. Les seves investigacions sobre el cas Kennedy foren retratades per la pel·lícula JFK: Cas obert, d'Oliver Stone, en la qual fins i tot va tenir un petit paper, interpretant, curiosament, el president de la Comissió, Earl Warren.
Notes
- ↑ Transcripcions del judici a Clay Shaw, 28 de febrer de 1969, pàg. 47, veredicte anunciat l'1 de març de 1969
Referències
- ↑ Entrevista a Clay Shaw, Penthouse, Novembre de 1969, pp. 34-35 “Després d'un dramàtic discurs final en el qual Garrison apel·lava als membres del jurat a salvar els Estats Units d'un complot que no havia estat demostrat, el jurat va sortir, va deliberar, i unànimement va absoldre Clay Shaw.”
- ↑ Crossfire: The Plot That Killed Kennedy per Jim Marrs, pàg. 510
- ↑ Andrew 'Moo Moo' Sciambra, que va treballar en la investigació de Jim Garrison sobre l'assassinat de JFK, va morir a l'edat de 75 anys dimecres 28 de juliol de 2010 per John Pope, The Times-Picayune “Exactament dos anys després del dia en que Shaw fou arrestat, un tribunal de districte del penal va absoldre Shaw, després de deliberar menys d'una hora.” «Enllaç».
Bibliografia
- William Hardy Davis, Aiming for the Jugular in New Orleans (Ashley Books, June 1976)
- James DeEugenio, The Assassinations (Los Angeles: Feral House, 2003) ISBN 0-922915-82-2
- James DeEugenio Destiny Betrayed: JFK, Cuba, and the Garrison Case (Nova York: Sheridan Square Press, 1992) ISBN 1-879823-00-4
- William Davy, Let Justice Be Done: New Light On The Jim Garrison Investigation (Jordan Pub, 1999) ISBN 0-9669716-0-4
- Edward Jay Epstein, Counterplot (Viking Press, New York: 1969)
- Paris Flamonde, The Kennedy Conspiracy
- Paris Flamonde, The Assassinastion of America (2007)
- Jim Garrison, A Heritage of Stone (Putnam Publishing Group, 1970) ISBN 0-399-10398-8
- Jim Garrison, On the Trail of the Assassins (Nova York: Sheridan Square Press, 1988) ISBN 0-446-36277-8
- James Kirkwood, American Grotesque: An Account of the Clay Shaw-Jim Garrison-Kennedy Assassination Trial in New Orleans
- Patricia Lambert, False Witness: The Real Story of Jim Garrison's Investigation and Oliver Stone's Film JFK. ISBN 0-87131-920-9
- Jim Marrs, Crossfire: The Plot that Killed Kennedy (Nova York: Carroll & Graf, 1989) ISBN 0-88184-648-1
- Joan Mellen, A Farewell To Justice: Jim Garrison, JFK's Assassination, And The Case That Should Have Changed History (Washington, D.C.: Potomac Books, Inc., 2005) ISBN 1-57488-973-7
- Nomenclature of an Assassination Cabal AKA "The Torbit Document" republished as NASA, Nazis & JFK: The Torbitt Document & the Kennedy Assassination, AUP, US, 1996 paperback, ISBN 0-932813-39-9
- Gerald Posner, Case Closed: Lee Harvey Oswald and the Assassination of JFK (Nova York: Random House Publishers, 1993)
- Oliver Stone. JFK: The Book of the Film. Applause Books, febrer 2000. ISBN 1557831270.
- Anthony Summers, Not in Your Lifetime (Nova York: Marlowe & Company, 1998) ISBN 1-56924-739-0
- Mitchell Warriner,The Consequence of Truth: A Study Into the Jim Garrison Investigation & The Trial of Clay Shaw (Upcoming book due out in March 2010)
- Harold Weisberg, Oswald in New Orleans: Case for Conspiracy with the C.I.A. (Nova York: Canyon Books, 1967)
- Christine Wiltz, The Last Madam p. 145-150 ISBN 0-571-19954-2
- Other reference books are:
- Brothers, by David Talbot;
- Blood, Money and Power - How LBJ killed JFK, by Barr McClellan (one of LBJ's attorneys);
- Best Evidence, by David Lifton;
- Rush To Judgment, by Mark Lane;
- The Taking of America, 1 2 3, by Richard E. Sprague
- Wilkes, Donald E., Jr. "Destiny Betrayed: The CIA, Oswald, and the JFK Assassination." Arxivat 2010-08-12 a Wayback Machine. Flagpole Magazine, p. 8 (December 7, 2005)
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fa/Wikiquote-logo.svg/34px-Wikiquote-logo.svg.png)
- JFK Online: Investigació de Jim Garrison
- JFK Online: The JFK 100 - El retrat de Jim Garrison per Oliver Stone - un detallat estudi que compara el Jim Garrison real amb la serva contrapart a la ficció en el film JFK interpretat per Kevin Costner
- Entrevista a Jim Garrison's per a la revista Playboy. Octubre de 1967 Arxivat 2019-10-22 a Wayback Machine.
- Jim Garrison a Prouty.org