Joan Oliu i Pich
Biografia | |
---|---|
Naixement | 22 juny 1921 ![]() Sabadell (Vallès Occidental) ![]() |
Mort | 7 febrer 1998 ![]() l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès) ![]() |
Residència | Sabadell ![]() |
Activitat | |
Ocupació | empresari, banquer ![]() |
Fills | Josep Oliu i Creus ![]() |
Premis
|
Joan Oliu i Pich (Sabadell, 22 de juny de 1921 - l'Hospitalet de Llobregat, 7 de febrer de 1998)[1] fou un directiu bancari català.
Biografia
El 1977 fou nomenat conseller director general del Banc de Sabadell, entitat en la qual treballava des del 1939, com a successor de Francesc Monràs, càrrec que ocupà fins al 1990. Des del seu càrrec va promoure l'activitat exportadora i va fer del Banc una entitat molt vinculada a la vida social i cultural de Catalunya, raó per la qual el 1991 va rebre la Creu de Sant Jordi. El seu fill, Josep Oliu i Creus, el va succeir en el càrrec.[2]
Bibliografia
- Joan Cuscó i Aymamí. Semblança de Joan Oliu i Pich. Sabadell. 1991. Revista Quadern, número 77, pàgines 216-220.
Referències
- ↑ Nomenclàtor. «Plaça de Joan Oliu». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 21 maig 2016].
- ↑ «Joan Oliu i Pich». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.