Joseph Ingraham
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 1762 ![]() Boston (Massachusetts) ![]() |
Mort | 1800 ![]() mar ![]() |
Causa de mort | naufragi ![]() |
Activitat | |
Ocupació | explorador, oficial, botiguer ![]() |
Carrera militar | |
Lleialtat | Estats Units d'Amèrica ![]() |
Branca militar | Marina dels Estats Units d'Amèrica ![]() |
Conflicte | Guerra d'Independència dels Estats Units i Quasi-Guerra ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/55/Voyage_ingraham.svg/220px-Voyage_ingraham.svg.png)
Joseph Ingraham (Boston, 1762 – 1800) fou un navegant estatunidenc que va descobrir el grup nord de les Illes Marqueses.
Va participar en la guerra d'independència dels Estats Units com a mariner. Després de la guerra molts mercaders i aventurers es van dedicar al comerç de pells entre la costa oest d'Amèrica del Nord i la Xina, seguint el camí obert per James Cook.
Circumnavegació
El seu capità durant la guerra, John Kendrick, li va demanar que l'acompanyés en el viatge que acabaria sent la primera circumnavegació nord-americana.
L'1 d'octubre del 1787 va partir de Boston embarcat en el Columbia Rediviva del que seria el segon capità. Després de doblar el cap d'Hornos, van arribar a l'illa de Vancouver on van negociar amb els nootkas la compra de pells de llúdries.
El 31de juliol del 1789 van emprendre la travessia del Pacífic, fent escala a Hawaii. Després de vendre les pells a Macau i Canton van tornar a Boston pel cap de Bona Esperança, arribant el 9 d'agost del 1790.
Segon viatge al Pacífic
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/14/Vancouver-friendly-cove.jpg/220px-Vancouver-friendly-cove.jpg)
El 16 de setembre del 1790, Ingraham torna a partir de Boston com a capità del Hope per repetir el viatge de comerç del pells. Després de doblar el cap d'Hornos va seguir rumb cap a Hawaii per tornar a Kalehua que s'hi havia embarcat en el primer viatge.
El 15 d'abril del 1791 arriba a les illes Marqueses i pren provisions a Dominica (avui Hiva Oa) i Santa Cristina (avui Tahuata).[1] Feia dos-cents anys que les havia descobert per Álvaro de Mendaña, les primeres illes polinèsies trobades per europeus. Al seguir rumb a Hawaii, el 19 d'abril, descobreix el grup nord de les illes Marqueses, les últimes illes polinèsies habitades que quedaven per descobrir. Les anomena illes Washington diferenciant-les de les illes de Mendaña o illes Marqueses encara que l'últim nom acabarà estenent-se a tot l'arxipèlag. Són:
- Washington (avui Ua Huka), pel president George Washington,[1]
- Adams (avui Ua Pou), per John Adams, aleshores vicepresident dels Estats Units,[1]
- Federal (avui Nuku Hiva), pels estats federats de la Unió,
- Lincoln (avui Motu One), pel general Benjamin Lincoln,
- Franklin (avui Motu Iti), per Benjamin Franklin,
- Hancock (avui Hatutu), per John Hancock, governador de Massachusetts,
- Knox (avui Eiao), pel general Henry Knox, secretari de guerra.
Des de les Marqueses arriba a Hawaii el 20 de maig, on coneix a Kamehameha, futur rei unificador de l'arxipèlag. Tot seguit va a les illes de la Reina Carlota i de Vancouver on comercia amb els amerindis. Arriba a Macau el 22 de novembre però es troba que els russos s'han fet amb el monopoli exclusiu d'importació de pells a la Xina.
Ingraham cau malalt a Macau i és atès per Claude Roblet, metge del Solide del capità francès Étienne Marchand. Marchand acabava d'arribar del grup nord de les illes Marqueses reclamant-ne el seu descobriment sense saber que tres mesos abans hi havia estat Ingraham.
Torna a Boston el juliol del 1793.
Últims anys
Ingraham no va tornar al comerç de pells del Pacífic. Va participar en la guerra no declarada entre els Estats Units i França (1798-1800). El 1800 el seu vaixell va desaparèixer en l'Atlàntic Nord.
Referències
Enllaços externs
- Account of the Discovery of Seven Islands in the South Pacifick Ocean, by Capt. Joseph Ingraham (anglès)