Julio Rey Pastor
![]() Julio Rey Pastor vers 1915 ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 16 agost 1888 ![]() Logronyo (La Rioja) ![]() |
Mort | 21 febrer 1962 ![]() Buenos Aires (Argentina) ![]() |
Sepultura | Cementiri de la Recoleta 25° 17′ 33″ S, 57° 35′ 23″ O / 25.292399°S,57.589765°O / -25.292399; -57.589765 ![]() |
President Unión Matemática Argentina | |
1949 – 1951 ← Alberto González Domínguez – Alberto González Domínguez → | |
Catedràtic | |
1911 – 1952 ![]() | |
Dades personals | |
Formació | Universitat de Saragossa |
Tesi acadèmica | Correspondencia de figuras elementales: con aplicación al estudio de las figuras que engendran ![]() ![]() |
Director de tesi | Eduard Torroja i Caballé i Felix Klein ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Matemàtiques ![]() |
Ocupació | Matemàtic |
Ocupador | Universitat de Buenos Aires (1927–1952) Universitat Complutense de Madrid (1915–1927) Universitat d'Oviedo (1911–1915) ![]() |
Membre de | Reial Acadèmia Espanyola (1954–1962) Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals (1920–1962) Unión Matemática Argentina Acadèmia Internacional d'Història de la Ciència Asociación española para el progreso de las ciencias ![]() |
Alumnes | Celina Haydée Repetto (en) ![]() ![]() ![]() ![]() |
Obra | |
Estudiant doctoral | Sixto Ríos García, Olegario Fernández Baños, Alberto González Domínguez, Josep Maria Orts Aracil, Pedro Pineda y Gutiérrez, Ricardo San Juan Llosá, Angel Vegas Pérez, Ricardo San Juan Llosá, Kamen G. Ivanov (en) ![]() ![]() ![]() ![]() |
Premis
|
Julio Rey Pastor (Logronyo, Espanya, 14 d'agost de 1888 - Buenos Aires, Argentina, 21 de febrer de 1962) va ser un matemàtic espanyol, un dels més rellevants de la seva època.
Biografia
Els seus primers estudis van ser dirigits a la seva ciutat natal per la família de la seva mare, i els va continuar a l'Institut Sagasta de Logroño, en el qual aconseguiria el títol de Batxiller el 1903. La seva primera intenció va ser la de preparar-se per la carrera militar, però no és admès a l'Acadèmia Militar de Saragossa,[1] al suspendre entre d'altres l'exercici de matemàtiques i decideix estudiar Ciències Exactes en la pròpia Universitat de Saragossa, on va ser alumne de Zoel García de Galdeano.[2]
El 1909 defensa la seva tesi doctoral sobre Correspondència de figures elementals a Madrid, ciutat on funda, al costat d'altres professors, la Reial Societat Matemàtica Espanyola. El 1911 obté per oposició la Càtedra d'anàlisi matemàtica de la Universitat d'Oviedo. En dos cursos va obtenir beques de la Junta per a l'Ampliació d'Estudis per a estudiar a Alemanya: a 1911 a Berlín i el 1913 a Göttingen, al costat de Felix Klein.[3] Això li va permetre conèixer de primera mà el Programa d'Erlangen. Des de 1914 va exercir a la Universitat Complutense de Madrid. El 1917 va viatjar a Buenos Aires i al seu retorn va fundar la Revista Matemàtica Hispano-Americana.
Va ingressar en la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals a 1920, un any abans de traslladar-se de manera definitiva a l'Argentina, on va obtenir un càrrec a la Universitat de Buenos Aires, es va casar i va tenir dos fills. No obstant això, va mantenir contactes estrets amb el món matemàtic espanyol, ja que aprofitava el període de vacances argentí per traslladar-se a Espanya. El 1954 va ingressar també a la Reial Acadèmia Espanyola succeint en la butaca "F" Emilio Fernández Galiano.[4] El 1959 és nomenat professor emèrit per la Universitat de Buenos Aires. Aquell mateix any se li concedeix la Gran Creu de l'Orde Civil d'Alfons X el Sabi.[5]
Els seus treballs
Les obres publicades per Julio Rey Pastor poden classificar-se fonamentalment en dues categories: els llibres elaborats per a estudiants (de matemàtiques pures o enginyeries) i els dedicats a la divulgació científica.
Després de la seva tesi doctoral 1909, Rey Pastor va investigar en el terreny de la geometria algebraica sintètica, i geometria projectiva superior. En les memòries que va elaborar després de les seves estades a Berlín i Göttingen tractava l'estudi sintètic de corbes, incorporant grups de transformacions i axiomàtica. Amb la creació el 1915 del Laboratori i Seminari Matemàtica, va treballar sobre història de la matemàtica, geometria sintètica real i complexa, representació conforme, teoria de Galois i mètodes numèrics.
Després del seu trasllat a l'Argentina, va desenvolupar el seu treball sobre sumatòria de sèries divergents. Ha estat durant molts anys un dels autors de manuals matemàtics més utilitzat en tot el món científic de parla hispana.
Rellevància de Rey Pastor
Un dels desitjos més vius de Rey Pastor va ser implantar la ciència a Espanya. Encara que Espanya no ha estat a l'altura dels països més importants europeus en el camp de les matemàtiques, Rey Pastor es pot incloure entre l'elit de la seva època. Aprofitant el moviment de regeneració cultural que es produeix a Espanya després de la crisi de 1898, Rey Pastor aconsegueix sortir d'Espanya i accedir al que fa l'elit matemàtica europea. Va ser a més un dels primers matemàtics espanyols que va poder investigar en bones condicions, i per això va ser un assidu de les publicacions especialitzades de l'època i un científic reconegut entre els seus iguals. Un cràter de la Lluna, la Biblioteca del Departament de Matemàtica a la Facultat de Ciències Exactes de la Universitat de Buenos Aires, el Premi Nacional de Recerca Matemàtica, un col·legi a Logronyo la seva ciutat natal, l'Institut de Madrid, el IES Rey Pastor, al Districte de Moratalaz i Institut IES Julio Rey Pastor a Albacete, (Espanya) porten el seu nom.[6][7]
Rey Pastor és considerat un dels grans renovadors de les matemàtiques a tot el món de parla espanyola, i és l'iniciador d'una nova ciència, la preología.[8]
Obres
- 1910 — Correspondencia de figuras elementales (tesi doctoral)
- 1915 — Teoría de la representación conforme
- 1916 — Introducción a la matemática superior: estado actual, métodos y problemas (Madrid: Biblioteca Corona)
- 1916 — Fundamentos de la geometría proyectiva
- 1917 — Elementos de análisis algebraico
- 1918 — Teoría de funciones reales (Madrid, Imprenta Ramona Velasco)
- Resumen de la teoría de las funciones analíticas y sus aplicaciones físicas
- 1922 — Resumen del curso de cálculo infinitesimal dictado en la Facultad de Ingeniería de Buenos Aires (Centro de Estudiantes de Ingeniería, UBA)
- 1923 — Ciencia abstracta y filosofía natural
- 1924 — Curso cíclico de matemáticas (Madrid, Ruiz de Lara Impr.)
- Curso de cálculo infinitesimal (hi ha 2.ª. Edició de 1929)
- 1924 — Lecciones de álgebra
- 1926 — Los matemáticos españoles del siglo XVI (discurs inaugural any académic 1912/1913 en la Universidad de Oviedo)
- 1928 — Teoría geométrica de la polaridad (memòria elaborada en 1912)
- 1930 — Nociones de trigonometría
- 1931 — Teoría de los algoritmos lineales de convergencia y de sumación
- 1931 — Un método de sumación de series
- 1933 — Metodología de la matemática elemental (amb Pere Puig Adam)
- 1934 — Cosmografía
- 1940 — Geometría algebraica
- 1942 — Elementos de la teoría de funciones
- 1943 — Lema de Pincherle y lema de Borel
- 1944 — Integrales parciales de las funciones de dos variables en intervalo infinito
- 1945 — La ciencia y la técnica en el descubrimiento de América
- Newton químico
- 1945 — Elementos de análisis algebraico (Buenos Aires: Imprenta Index-Solís)
- 1946 — Introducción a la epistemología de Aristóteles
- 1946 — Introducción a la epistemología y fundamentación de la matemática Buenos Aires: Espasa-Calpe)
- 1951 — La matemática superior: métodos y problemas del siglo XIX
- 1951 — Geometría integral (amb Luis Santaló) (Ed. Espasa Calpe Argentina)
- 1951 — Historia de la matemàtica (amb José Babini)
- 1952 — Análisis matemático (amb Pedro Pi Calleja i César Anselmo Trejo) Curs en 3 vols, cèlebre en la literatura matemática de parla hispana.
- 1955 — Los problemas lineales de la física
- 1958 — Funciones de Bessel (amb Antonio de Castro Brzezicki)
- 1958 — Geometría analítica (amb Luis Santaló i Manuel Balanzat), (Ed. Kapelusz)
- 1960 — La cartografía mallorquina (amb Ernesto García Camarero)
- 2006 — Historia de la matemática ambJosé Babini, Gedisa editorial, Barcelona; ISBN 84-7432-809-8; prefaci de Joan Vernet
- 1958 - Funcions de Bessel (amb Antonio de Castro Brzezicki)
- 1960 - La cartografía mallorquina (amb Ernesto García Camarero)
Referències
- ↑ Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 618. ISBN 84-930048-0-4.
- ↑ Zoel García de Galdeano Arxivat 2020-07-02 a Wayback Machine. en la Gran Enciclopedia Aragonesa
- ↑ «Real orden aprobando la propuesta hecha por la Junta para ampliación de estudios é investigaciones científicas, para la concesión de pensiones en el extranjero.». Gaceta de Madrid [Madrid], 272, 29-09-1911, pàg. 786-787 [Consulta: 12 octubre 2017].
- ↑ Mateo Pinilla, Jesús. Mi Palencia íntima, editado por Amalio García Sieteiglesias, artículo/capítulo: "Mi última lección de matemáticas" J. Mateo Pinilla cuenta la anécdota de la invitación de Julio Rey Pastor a José del Corral Herrero de irse a Argentina
- ↑ Boletín Oficial del Estado núm. 79, de 02/04/1959, página 4990. Decreto 471/1959, de 1 de abril
- ↑ «Ficha del cráter de la Luna Faraday» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-07-02. [Consulta: 14 gener 2016].
- ↑ Plantilla:En idioma Ewen A. Whitaker, "Wilkins's new names" in Mapping and Naming the Moon: A History of Lunar Cartography and Nomenclature, Cambridge University Press, 2003, 264 p., p. 230 (consultar en línea).
- ↑ «La preología, una ciencia que nace en España». ABC (Madrid), 13-03-1958, pàg. 43.
Bibliografia
- Ríos, Sixto. Julio Rey Pastor, matemàtic (1979). Institut d'Espanya. ISBN 978-84-85559-02-2.
Enllaços externs
- Discurs de Julio Rey Pastor «És el progrés d'Espanya en les Ciències, o és el progrés de les Ciències a Espanya?» al Congrés de Valladolid de l'Associació Espanyola per al Progrés de les Ciències. Madrid, 1915.
- La ciència i la tècnica en el descobriment d'Amèrica . Edició digital del Instituto Cervantes de l'obra de Julio Rey Pastor.
- O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Julio Rey Pastor» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
- Vernet, Joan. «Rey Pastor, Julio». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 12 agost 2020]. (anglès)
Premis i fites | ||
---|---|---|
Precedit per: Eduard Torroja i Caballé | ![]() Acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Medalla 20 1918-1962 | Succeït per: Albert Dou i Mas de Xexàs |
Precedit per: Emilio Fernández Galiano | ![]() Acadèmic de la Reial Acadèmia Espanyola Cadira F 1953-1962 | Succeït per: Manuel Halcón y Villalón-Daoíz |
Precedit per: Luis Octavio de Toledo y Zulueta Juan López Soler | President de la Reial Societat Matemàtica Espanyola 1934-1935 1955-1961 | Succeït per: Juan López Soler Albert Dou i Mas de Xexàs |