Kamaishilita
![]() | |
---|---|
Fórmula química | Ca₂(Al₂SiO₆)(OH)₂ |
Epònim | Kamaishi Mine (en) ![]() ![]() |
Localitat tipus | Mina Kamaishi, Ciutat de Kamaishi, Prefectura d'Iwate, Regió de Tohoku, Honshū, Japó |
Classificació | |
Categoria | silicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.FB.10 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.FB.10 ![]() |
Dana | 76.2.3.6 |
Heys | 16.9.11 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | tetragonal |
Estructura cristal·lina | a = 8,85Å; c = 8,77Å; |
Color | incolor |
Diafanitat | transparent |
Propietats òptiques | uniaxial (-) |
Índex de refracció | nω = 1,629 nε = 1,629 |
Birefringència | δ = 0,000 |
Pleocroisme | feble |
Impureses comunes | Fe, Mg, H |
Més informació | |
Estatus IMA | aprovat ![]() |
Codi IMA | IMA1980-052 |
Any d'aprovació | 1981 |
Símbol | Kam ![]() |
Referències | [1] |
La kamaishilita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom de la mina Kamaishi, al Japó, la seva localitat tipus.
Característiques
La kamaishilita és un silicat de fórmula química Ca₂(Al₂SiO₆)(OH)₂. Cristal·litza en el sistema tetragonal.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la kamaishilita pertany a «09.FB - Tectosilicats sense H₂O zeolítica amb anions addicionals» juntament amb els següents minerals: afghanita, bystrita, cancrinita, cancrisilita, davyna, franzinita, giuseppettita, hidroxicancrinita, liottita, microsommita, pitiglianoïta, quadridavyna, sacrofanita, tounkita, vishnevita, marinellita, farneseïta, alloriïta, fantappieïta, cianoxalita, balliranoïta, carbobystrita, depmeierita, kircherita, bicchulita, danalita, genthelvita, haüyna, helvina, lazurita, noseana, sodalita, tsaregorodtsevita, tugtupita, marialita, meionita i silvialita.
Formació i jaciments
Va ser descoberta a la mina Kamaishi, situada a la ciutat de Kamaishi de la Prefectura d'Iwate (Regió de Tohoku, Japó). També ha estat descrita a Cornet Hill, a la localitat de Hunedoara (Romania). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.
Referències
- ↑ «Kamaishilite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 maig 2019].