La Bérarde
| ||||
Tipus | Vilatge ![]() | |||
---|---|---|---|---|
Localitzat a l'entitat geogràfica | Vall del Vénéon ![]() | |||
Localitzat en l'àrea protegida | Reserva natural nacional de l'alta vall de Vénéon ![]() | |||
Localització | ||||
Entitat territorial administrativa | Sant Cristòu (França) ![]() | |||
| ||||
Banyat per | Vénéon ![]() | |||
Serralada | Massís dels Escrinhs ![]() | |||
Dades i xifres | ||||
Altitud | 1.727 m ![]() | |||
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/54/Norway_and_its_glaciers%2C_visited_in_1851_-_followed_by_journals_of_excursions_in_the_high_Alps_of_Dauphn%C3%A9%2C_Berne_and_Savoy_%281853%29_%2814780501291%29.jpg/220px-Norway_and_its_glaciers%2C_visited_in_1851_-_followed_by_journals_of_excursions_in_the_high_Alps_of_Dauphn%C3%A9%2C_Berne_and_Savoy_%281853%29_%2814780501291%29.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5d/La_Berarde.jpg/220px-La_Berarde.jpg)
La Bérarde és un caseriu del municipi de Sant Cristòu (Isèra), al departament francès de l'Isèra. Situat a 1727 m d'altitud, a la vall del Vénéon i al cor del massís dels Écrins, als Alps. És un centre molt conegut per a la pràctica de l'alpinisme i l'escalada.
Cinc refugis de muntanya són accessibles des de la sortida de la Bérarde: el refugi del Châtelleret, el refugi del Promontori, el refugi del Carrelet, el refugi Temple-Écrins i el Refugi de la Pilatte.[1]
Aquest lloc és tanmateix una entrada del parc nacional dels Écrins, del qual el « parc forestal de la Bérarde » en va presagiar la seva creació l'any 1913.
Accés
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b2/Route_de_la_Berarde_abc3.jpg/220px-Route_de_la_Berarde_abc3.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e2/Secours_a%C3%A9rien_iIs%C3%A8re.jpg/220px-Secours_a%C3%A9rien_iIs%C3%A8re.jpg)
Situat a una trentena de quilòmetre, Sant Cristòu (Isèra), l'accés a la Bérarde es fa per una petita carretera de muntanya molt pintoresca i relativament estreta.
Aquesta carretera queda regularment tallada a l'hivern a partir del caseriu de Prés-Clos amb motiu de la neu i dels nombrosos canals d'allau.
Destrucció
Les pluges torrencials i les esllavissades de terra han destruït La Bérarde el 21 de juny de 2024. Carreteres i ponts s'han arrasat. Les cases estan en ruïnes.[2]
Activitats
La Bérarde proposa moltes activitats exteriors, entre les quals: el senderisme, l'escalada i el muntanyisme. El Vénéon, riu que travessa el caseriu, permet de practicar el ràfting i altres esports nàutics
Alpinisme
D'altitud elevada i envoltada de cimeres compreses entre els 3000 i 4000 m, La Bérarde, punt de sortida de carreres entre les més boniques del massís dels Écrins (la Meije, les Bans, ...), ha esdevingut amb Chamonix o La Greu un dels grans centres francesos per a la pràctica de l'alpinisme.
El lloc a les obres d'art
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/86/La_Berarde_en_Oisans.jpg/220px-La_Berarde_en_Oisans.jpg)
Bibliografia
- André Allix André, « La route de La Bérarde », Revue de géographie alpine, 1922, Tome 10 N°3. pàg. 445-457.
- Aimée Bigallet, « La vie d'hiver dans le Haut-Vénéon », Revue de géographie alpine, 1922, Tome 10 N°4. pp. 625-634.(a persée.fr)
Enllaços externs
- http://www.berarde.com/
- La Bérarde a vallouimages.com
- Despatx dels guies de la Bérarde
- La Bérarde - curs superior del Vénéon i vallon dels Étançons: mapes geològics
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)