Liceu Chaptal
(fr) lycée Chaptal ![]() | ||||
![]() ![]() | ||||
Epònim | Jean-Antoine Chaptal ![]() | |||
---|---|---|---|---|
Dades | ||||
Tipus | institució educativa ![]() | |||
Història | ||||
Creació | 1r maig 1965 | |||
Activitat | ||||
Nombre d'estudiants | 567 ![]() | |||
Gestor/operador | Regió d'Illa de França ![]() | |||
Lloc web | pia.ac-paris.fr… ![]() | |||
Seu social
| ||||
Dades | ||||
Tipus | Edifici ![]() | |||
Construcció | 1866 ![]() | |||
Localització geogràfica | ||||
Localització | boulevard des Batignolles (en) ![]() ![]() | |||
| ||||
Monument històric inventariat | ||||
Data | 29 maig 1987 | |||
Identificador | PA00088868 | |||
El liceu Chaptal (en francès original lycée Chaptal) des de l'any 1950,[1] anteriorment collège Chaptal,[nota 1][2] nom que rep per Jean-Antoine Chaptal, és una escola pública de primària, secundària i ensenyament superior,[3][4] situada al boulevard des Batignolles, al 8è districte de París, a França.[2]
Els estudis impartits, especialment en les classe de terminale -últim any de Liceu-, són principalment científics, amb quatre classes de preparació al baccalauréat scientifique , una d'elles s'especifica a les enginyeries,[5] i una de sola al baccalauréat économique et social.
Història
El contemporani lycée Chaptal es va començar a edificar atenent les premisses de qualitat, comoditat i higiene, sota l'arquitecte Eugène Train, durant el regnat de Napoleó III. La seva construcció es va perllongar de 1866 a 1876[1] a causa d'interrupcions per la guerra francoprussiana;[6] va ser fundat pel dramaturg Prosper Goubaux.[3]
Sota Napoleó III, l'edifici va ser destinat a funcions relacionades amb activitats militars del règim i l'educació científica es va prioritzar, centrant-se especialment en àrees de Física i Química.
En els disturbis de la Comuna de París, els insurreccionistes es van atrinxerar durant diversos dies a l'edifici, fins que foren dispersats militarment pel 102e regiment d'infanteria de l'exèrcit de terra francès, amb suport d'artilleria. Diversos impactes de projectils són visibles encara a la part frontal de l'edifici.[7]
L'edifici va ser catalogat com a monument històric de França el 1987[8] i a la zona on es troba l'escola secundària s'hi va allotjar un museu privat amb instruments utilitzats en física i química, incloent una important col·lecció de segle xix.
Notes
- ↑ L'originari collège Chaptal va ser edificat a la rue Blanche, però va ser enderrocat i es va construir el nou Chaptal al bulevard des Batignoles -el Collège Chaptal- reconvertit posteriorment en lycée Chaptal.
Referències
- ↑ 1,0 1,1 «Historia del Chaptal». Consejería de Educación, Cultura y Deporte de la Junta de Anadalucia. I.E.S. VELÁZQUEZ. Arxivat de l'original el 2015-06-20. [Consulta: 12 febrer 2016].
- ↑ 2,0 2,1 «Collège Chaptal» (en francès). Ministère de l'Éducation nationale, de l'Enseignement supérieur et de la Recherche de Francia. Arxivat de l'original el 2016-03-15. [Consulta: 12 febrer 2016].
- ↑ 3,0 3,1 «Lycée Chaptal. Paris». Biblioteca Nacional de Francia. Gallica.
- ↑ «Les études» (en francès). Lycée Chaptal.
- ↑ «À Paris, des classes techno dans de prestigieux lycées» (en francès). Société du Figaro, SAS. Le Figaro, 29-04-2011.
- ↑ «Faits historiques». lycee-chaptal-paris.
- ↑ The Rise and Fall of the Paris Commune in 1871. Harper & brothers, 1871, p. Capítol X.
- ↑ «Lycée Chaptal» (en francès). Ministère de la Culture et de la Communication de Francia. base Mérimée.
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Web oficial del Lycée Chaptal