Licor Beirão
Tipus | Licor d'herbes ![]() |
---|---|
Origen | Portugal ![]() |
Lloc web | licorbeirao.com ![]() |
El Licor Beirão, conegut simplement com Beirão, és un licor portuguès de la regió de Beira. Remonta els seus orígens al segle XIX i és la beguda espirituosa més consumida a Portugal.[1]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/92/Licor-Beir%C3%A3o-%26-Orus_-_Orus_Clothing_%28cropped%29.png/220px-Licor-Beir%C3%A3o-%26-Orus_-_Orus_Clothing_%28cropped%29.png)
La producció va començar al segle XIX a Lousã, a la regió de Beira, regió de la qual va rebre el nom. Està fet a partir d'una doble destil·lació de llavors i herbes, entre les quals menta, canyella, cardamom i lavandula, ingredients d'herència colonial provinents del Brasil, Sri Lanka i l'Índia.[1][2]
Nom
Beirão és un adjectiu que significa "de Beira". El licor va rebre aquest nom el 1929 a Castelo Branco, durant el segon Congresso Beirão, com a homenatge a l'esdeveniment, en el qual el licor va guanyar una medalla d'or.[3]
Història
El licor va ser elaborat per primer cop el segle XIX com a remei contra el mal d'estómac a una farmàcia de Lousã. A finals del segle XIX les begudes alcohòliques van deixar de ser classificades com a medicinals, però el licor es mantenia en producció en una petita fàbrica propietat del gendre del productor original.[3] L'any 1940 la fàbrica i la recepta van ser comprades per José Carranca Redondo (1921-2005), qui la dècada del 1960 va convertir el licor en una beguda de renom nacional.
Publicitat
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/19/Lisbon%2C_Portugal_%2849064300443%29.jpg/220px-Lisbon%2C_Portugal_%2849064300443%29.jpg)
Redondo va començar la primera campanya publicitària amb cartells que mostraven un rètol amb l'eslògan "Licor Beirão, el licor de Portugal" sobre un paisatge rural, i que aviat es van convertir en una icona de la publicitat portuguesa.[4]
Una cartellera posterior representava una majorette americana, amb samarreta i pantalons vermells curts i ajustats, que va haver de ser retirada, ja que mostrava lleugerament el ventre i no s'addeia a les morals conservadores de l'època.
Un eslògan utilitzat aleshores, O Beirão que todos gostam (port. El de Beira que agrada a tothom), tenia una subtil referència a António de Oliveira Salazar, "el de Beira que no agrada a tothom", el líder l'Estat Nou.
Quinta do Meiral
La finca familiar, anomenada Quinta do Meiral, va ser comprada per Carranca Redondo l'any 1970 i és on es troba la fàbrica. El terreny, de més de 12 hectàrees, produeix alguns dels ingredients utilitzats en la recepta secreta del licor, com ara lavanda i menta.[5]
Després de ser embotellat, el licor s'envia i es distribueix a Portugal i als mercats estrangers, els quals representen el 25% de les vendes.[1][6]
Producció
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/40/TMA1558.jpg/220px-TMA1558.jpg)
El licor encara es produeix i s'embotella a Quinta do Meiral, tot seguint la recepta original, que consisteix en la doble destil·lació de tretze llavors aromàtiques diferents, herbes i espècies.
Les herbes es maceren en alcohol durant un mínim de vint-i-cinc dies. El reultat es destil·la dos cops en alambins de coure. Aquesta barreja anomenada alcoholat, s'afegeix a una mescla d'alcohol, sucre i aigua.[1]
Referències
- ↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 RTP - [Consulta: 18 desembre 2019].
- ↑ «O dono do licor mais irreverente de Portugal - DN» (en portuguès). www.dn.pt. [Consulta: 18 desembre 2019].
- ↑ 3,0 3,1 «O Licor Beirão mudou! Mas só por fora...» (en portuguès de Portugal). Boa Cama Boa Mesa. [Consulta: 18 desembre 2019].
- ↑ Jegundo, André. «Morreu o homem do Licor Beirão» (en portuguès). PÚBLICO. [Consulta: 18 desembre 2019].
- ↑ [Consulta: 18 desembre 2019].
- ↑ «Liquid Company» (en portuguès). Liquid Company. [Consulta: 18 desembre 2019].