Los tres huastecos
![]() | |
Fitxa | |
---|---|
Direcció | Ismael Rodríguez Ruelas ![]() |
Protagonistes | Pedro Infante Blanca Estela Pavón María Eugenia Llamas Alejandro Ciangherotti II Guillermo Calles Salvador Quiroz Antonio R. Frausto ![]() |
Producció | Ismael Rodríguez Ruelas ![]() |
Guió | Rogelio A. González ![]() |
Música | Raúl Lavista ![]() |
Fotografia | Jorge Stahl Jr. ![]() |
Dades i xifres | |
País d'origen | Mèxic ![]() |
Estrena | 5 agost 1948 ![]() |
Durada | 120 min ![]() |
Idioma original | castellà ![]() |
Color | en blanc i negre ![]() |
Descripció | |
Gènere | comèdia dramàtica ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Los tres huastecos és una pel·lícula mexicana de 1948 dirigida per Ismael Rodríguez.[1]
Sinopsi
Criats per separat en tres pobles de la Huasteca, els trigèmins Andrade (Pedro Infante, interpretant tres papers) són molt diferents de caràcter malgrat ser idèntics físicament. Lorenzo, el tamaulipec, és bast i ateu; Juan de Dios, el potosí, és capellà d'una parròquia, mentre que Víctor, de Veracruz, és capità de l'exèrcit. La seva enorme semblança física és motiu de conflictes i Juan de Dios tracta de solucionar els problemes dels seus dos germans. Lorenzo pare de "La Tucita" (María Eugenia Llamas Muñoz) és confós al principi amb el de sobrenomenat "El Coyote", un suposat bandit i assassí, ell té com a ajudant Alejandro, el veritable "Coyote" (Alejandro Ciangherotti), xicot de Mary Toña de la que s'enamora Víctor, qui al seu torn tracta d'arrestar al Coyote sense saber que és el seu propi germà. Al final els tres acaben vestits igual per diferents raons cantant, amb el veritable Coyote empresonat.[2]
Repartiment
- Pedro Infante
- Blanca Estela Pavón
- Fernando Soto "Mantequilla"
- María Eugenia Llamas
- Alejandro Ciangherotti
- Guillermo Calles
- Roberto Corell
- Paz Villegas
- Conchita Gentil Arcos
- Antonio R. Frausto
- Hernán Vera
- Salvador Quiroz
- Julio Ahuet
- Guillermo Bravo Sosa
- Chel López
- Humberto Rodríguez
- Irma Dorantes
- Jaime Jiménez Pons
- José Luis Moreno
- José G. Cruz
- María Luisa Alcalá
Comentaris
Aquest film ocupa el lloc 51 dins de la llista de les 100 millors pel·lícules del cinema mexicà, segons l'opinió de 25 crítics i especialistes del cinema a Mèxic, publicada per la revista Somos el juliol de 1994.[3]
Premis
A la IV edició dels Premis Ariel va rebre sis nominacions: al millor director i millor guió per a Ismael Rodríguez, ala millor actor principal per Pedro Infante, ala millor paper juvenil per María Eugenia Llamas (Tucita), a la millor adaptació i a la millor edició de pel·lícula, però no en va obtenir cap.[4]
Referències
- ↑ Los tres huastecos a abc.es
- ↑ Chavez, Denise, "Loving Pedro Infante", Farrar, Straus and Giroux, New York, (2001), p. 5. This author states: "Some people call [Pedro Infante] the Bing Crosby of Mexico, but he's more, much more than that. He was bigger than Bing Crosby or even Elvis Presley."
- ↑ «Las 100 mejores películas del cine mexicano». Arxivat de l'original el 8 de febrer de 2010. [Consulta: 23 gener 2009].
- ↑ 4 Premios Ariel (1949) - Películas de 1948 a Filmaffinity.
Enllaços externs
- Fitxa técnica a la pàgina del cinema mexicà de l'ITESM.
- Los tres huastecos, pel·lícula sencera a Facebook.