Manel Garcia Grau
Biografia | |
---|---|
Naixement | 1962 ![]() Benicarló (Baix Maestrat) ![]() |
Mort | 5 juny 2006 ![]() Castelló de la Plana (Plana Alta) ![]() |
Formació | Universitat de València ![]() |
Activitat | |
Ocupació | catedràtic, professor de català ![]() |
Ocupador | Universitat Jaume I (1995–) ![]() |
Premis |
Manel Garcia Grau (Benicarló, 1962 - Castelló de la Plana, 5 de juny de 2006) fou un filòleg i poeta valencià. La seua obra anava adreçada a la pàtria i la llengua.[1][2]
Llicenciat i doctorat en Filologia Catalana per la Universitat de València, començà a exercir de professor de Literatura Catalana a la Universitat Jaume I el 1995. Alhora treballava a l'Institut Penyagolosa de Castelló, fent de professor de valencià.[cal citació]
A més a més, fou investigador de la xarxa Teoria i Crítica dels Discursos Creatius, membre de l'associació CEDRO, de l'Associació Internacional de Llengua i Literatura Catalanes (AILLC) i de l'Associació d'Escriptors en Llengua Catalana (AELC). Col·laborà a les publicacions Avui, Levante, El Punt, Revista de Catalunya, Daina, Reduccions, Passadís, Diari de Balears, Cultura, L'Aiguadolç, Canelobre, Mediterráneo i Butlletí de la Societat Castellonenca de Cultura. Va morir el 2006 després d'una llarga malaltia.[1][2]
Obres
Investigació i divulgació
- Poètiques i voluntats per a una societat perifèrica (1994)
- Polítiques (i) lingüístiques (1997)
Narrativa
- Davall del cel (2006)
- El magma silenciós (2011) Pòstuma, junt Vicent Pallarés.
Novel·la
- El Papa maleït: Una intriga novel·lística sobre el Papa Luna (2003)
Poesia
- Quadern d'estances (1988)
- La veu assedegada (1989)
- Escenalls dels miratges (1989)
- Els noms insondables (1990) (Premi Vicent Andrés Estellés de poesia, 1990)
- Els signes immutables (1991)
- Llibre de les figuracions (1993)
- Mots sota sospita (1997)
- La ciutat de la ira (1998)
- Anatema (2001) Premi Ausiàs March de poesia
- Al fons de vies desertes (2002)
- La Mordassa (2003)
- Constants vitals (2005) (Premi Roís de Corella de poesia en valencià)[3]
- Constants vitals (2006)
Estudis literaris
- De Castelló a Ítaca : l'univers literari de M. Peris i Segarra (1997)
- Les suspicàcies metòdiques (2002)
Homenatges
- Anualment, la Universitat Jaume I de Castelló de la Plana convoca el Premi de Poesia Manel Garcia i Grau.[4]
- La biblioteca municipal de Benicarló duu el seu nom.
- En Castelló, en el barri Raval Universitari està el CEIP Manel Garcia Grau.[5]
Referències
- ↑ 1,0 1,1 Manel Garcia Grau [1] Consultat el 24 de març de 2016
- ↑ 2,0 2,1 NECROLÓGICA:NECROLÓGICAS. Manel Garcia Grau, escritor. Poeta, novelista, ensayista y profesor de Filología Catalana. María fabra.[2] Consultat 24 de març de 2016
- ↑ «Premis Literaris Ciutat de València. Guanyadors». Bromera.com. [Consulta: Març 2016].
- ↑ «Noticias de Castelló: L?UJI lliura el IV premi de poesia Manel Garcia Grau». [Consulta: 20 desembre 2021].
- ↑ CEIP Manuel Garcia Grau [3] Consutat 24 de març de 2016
Enllaços externs
- «Manel Garcia Grau». Associació d'Escriptors en Llengua Catalana.