Mendicitat
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0f/Viejita.jpg/220px-Viejita.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ad/Bettler_in_Teheran_Sevruguin_02.jpg/220px-Bettler_in_Teheran_Sevruguin_02.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c3/Roma-mendicante.jpg/220px-Roma-mendicante.jpg)
La mendicitat la practiquen aquells que necessiten almoines per al seu suport econòmic.[1] Majoritàriament, els captaires demanen diners.[2]
Els motius per pidolar són diversos, i són especialment freqüents en països del Tercer Món. La desocupació, accidents, l'avançada edat, la vagància o la negativa a rebre ajuda social són alguns dels motius més freqüents.[3][4]
La mendicitat també pot exercir per voluntat pròpia: un exemple en són els ordes mendicants.[5]
Referències
- ↑ «mendicitat». DIEC. [Consulta: 10 desembre 2022].
- ↑ «captaire». GEC. [Consulta: 10 desembre 2022].
- ↑ Groce, Nora. The disabled beggar : literature review : begging as an overlooked issue of disability and poverty (en anglès). Geneva: ILO, 2014. ISBN 978-92-2-129059-9.
- ↑ Khan, Naushad; Fahad, Shah «Begging Negative Impact on the World Community» (en anglès). SSRN [Rochester, NY], 01-02-2020.
- ↑ «mendicant». GEC. [Consulta: 10 desembre 2022].
Vegeu també
- Vagabund
- Geuzen
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Mendicitat
- La mendicitat mundial (castellà)