Neneh Cherry
![]() (2013) ![]() | |
Nom original | (sv) Neneh Marianne Karlsson Cherry ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | (sv) Neneh Mariann Karlsson ![]() 10 març 1964 ![]() Estocolm (Suècia) ![]() |
Altres noms | Neneh Cherry ![]() |
Activitat | |
Ocupació | cantant, compositora de cançons, compositora, discjòquei ![]() |
Activitat | 1987 ![]() |
Membre de | CirKus (en) ![]() ![]() |
Gènere | Pop, trip-hop, hip-hop alternatiu, jazz i Free-jazz ![]() |
Instrument | Veu ![]() |
Segell discogràfic | Virgin Records ![]() |
Família | |
Cònjuge | Cameron McVey (1990–) Bruce Smith (1983–1984) ![]() |
Fills | Naima Karlsson ( ![]() Mabel ( ![]() ![]() |
Pares | Ahmadu Jah ![]() ![]() |
Germans | Eagle-Eye Cherry Titiyo ![]() |
Premis
| |
Lloc web | nenehcherry.co.uk ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cc/Neneh_Cherry_2008.jpg/220px-Neneh_Cherry_2008.jpg)
Neneh Marianne Karlsson Cherry, més coneguda com a Neneh Cherry (Estocolm, 10 de març de 1964) és una cantant, compositora, rapera i disc jockey sueca. La seva música a base de hip-hop és un barreja amb diverses altres influències musicals. Esdevingué famosa mundialment el 1994 arran de l'èxit de la cançó "7 seconds" interpretada amb el cantant senegalès Youssou N'Dour.
Cherry ha publicat cinc àlbums d'estudi sota el seu propi nom. El seu primer, Raw Like Sushi, va ser llançat l'any 1989 i va assolir el número tres de les llistes d'àlbums del Regne Unit, gràcies en gran part a l'èxit mundial "Buffalo Stance". El seu segon àlbum d'estudi va ser Homebrew de 1992. Quatre anys més tard va llançar Man, amb el seu següent àlbum d'estudi, Blank Project, el 2014. El seu àlbum més recent, Broken Politics, va ser llançat el 2018. A més de publicar aquests àlbums d'estudi, va formar la banda cirKus el 2006 i ha va col·laborar amb The Thing", llançant un àlbum titulat The Cherry Thing el 2012. Cherry ha guanyat dos Brit Awards i un MTV Europe Music Award (amb Youssou N'Dour). També ha estat nominada a un premi Grammy.
Joventut i família
Cherry va néixer com a Neneh Mariann Karlsson a Estocolm, Suècia, filla de Monika "Moki" Karlsson (1943-2009), una pintora i artista tèxtil sueca, i del músic Ahmadu Jah (1936-2018). Jah va néixer a Sierra Leone, Àfrica occidental, fill d'un cap tribal, i va anar a Estocolm per estudiar enginyeria a la universitat.[1] La seva àvia paterna es deia Neneh, i la seva àvia materna es deia Mariann, un nom que mai s'havia anomenat a ningú.
Els pares de Cherry es van separar aviat i la seva mare es va casar amb el músic de jazz nord-americà Don Cherry, que va ajudar a criar Cherry des del naixement. Cherry va prendre el cognom del seu padrastre.[2] Per part de la seva mare, Cherry també té un mig germà, el músic Eagle-Eye Cherry. Per part del padrastre Don Cherry, té una germanastra, el violinista Jan Cherry, i un germanastre, el músic de jazz David Ornette Cherry. A través del matrimoni del seu pare Ahmadu Jah amb Maylen Jah (de soltera Bergström), Cherry és la germanastra de la cantant Titiyo i del productor discogràfic Cherno Jah.
El 1970, els pares de Cherry, Moki i Don Cherry, van comprar i convertir una antiga escola sueca a la zona rural de Tågarp a Hässleholm.[3] A principis de la dècada de 1970, la família es va traslladar als Estats Units, quan Don Cherry va ensenyar al Dartmouth College.[4] El 1977 la família va comprar un loft a la ciutat de Nova York al mateix edifici que Chris Frantz i Tina Weymouth, membres de Talking Heads, amb qui es van fer amics.
Cherry va abandonar l'escola als 14 anys i es va traslladar a Londres.[5]
Carrera musical
- Carrera inicial
Cherry es va traslladar al Regne Unit quan tenia 15 anys, en plena era punk, i recorda haver-hi trobat "la seva gent". Cherry havia conegut Tessa Pollitt, Viv Albertine i "Ari Up from the Slits" abans, mentre el seu padrastre, Don Cherry, estava de gira amb ells i es va endur la Neneh, de 15 anys.[6] Ella i l'Ari vivien en una okupació a Battersea. Es va sentir com a casa, després d'haver-hi acabat perquè "The Slits" van convidar a Don Cherry a anar de gira amb ells amb Prince Hammer i Creation Rebel.[3]
A Londres, Cherry es va unir al grup de "punk rock" The Cherries. Va passar per diverses bandes, com Slits, New Age Steppers, Rip Rig + Panic i Float Up CP.[7] També va ser DJ, tocant música de rap primerenc al pirata reggae Dread Broadcasting Corporation.[8] Cherry ha declarat que va trobar la seva veu cantant juntament amb Poly Styrene de X-Ray Spex. Va créixer en una família de músics; recorda haver cantat amb el seu pare al piano.[9]
Àlbums
- Raw Like Sushi
Article principal: Raw Like Sushi (anglès)[1] Cherry va començar una carrera en solitari el 1982 amb "Stop the War", una cançó de protesta sobre la Guerra de les Malvines. Va treballar amb Jonny Dollar, The The i Cameron McVey (també conegut com Booga Bear), que va co-escriure la major part del seu àlbum debut de 1989, Raw Like Sushi, i amb qui es va casar més tard.[2] Va estar íntimament implicada en l'escena de la cultura urbana de Bristol, treballant com a arranjadora a l'àlbum Blue Lines de Massive Attack, a través del qual va conèixer Dollar. Tant Robert Del Naja com Andrew Vowles de Massive Attack van contribuir a Raw Like Sushi.
El senzill "Buffalo Stance" finalment va assolir el número 3 a la llista de singles del Regne Unit i el Billboard Hot 100 dels EUA[2] i el número 1 a la llista de ball dels EUA. Més senzills llançats entre 1988 i 1990 inclouen "Manchild", "Kisses on the Wind", "Heart" i "Inna City Mama". També va tenir èxit amb "I've Got You Under My Skin", una reelaboració de la cançó de Cole Porter, que va aparèixer a l'àlbum de recaptació de fons "Red Hot + Blue AIDS". El senzill va arribar al número 25 al Regne Unit.[2] Cherry va ser nominada a un premi Grammy l'any 1990 a la categoria de millor artista nou (però va perdre davant Milli Vanilli, que finalment va tenir el seu premi revocat). Va guanyar un Brit Award el 1990 per Raw Like Sushi.
Cherry va causar furor a la premsa quan va interpretar "Buffalo Stance" a Top of the Pops mentre estava embarassada (del seu segon fill, Tyson).[7]
Homebrew
Article principal (anglès)[2]
El segon àlbum de Cherry va ser "Homebrew" de 1992. Homebrew no va tenir tant èxit comercial com el seu predecessor.[2] L'àlbum va tenir cert èxit a diverses llistes de Billboard amb cançons "Buddy X" i "Trout".
"Buddy X" va assolir el número 4 a les llistes de música Billboard Dance Club on va passar un total d'11 setmanes. La cançó també va passar una temporadeta a les llistes de cançons pop de Billboard, així com a les llistes Hot 100, on va assolir el número 22 durant les seves 8 setmanes i va assolir el número 43 en les seves 12 setmanes, respectivament.
El vídeo musical de "Buddy X" va guanyar a Neneh Cherry una nominació a MTV VMA a la cerimònia de 1993 a la categoria de millor vídeo femení, al costat de Janet Jackson, Annie Lennox i k.d. lang, amb lang guanyant el moonman.
"Trout" compta amb veus addicionals de R.E.M. el cantant Michael Stipe que va ajudar a escriure el tema juntament amb Cherry, McVey i Jonathan Sharp i conté mostres d'un riff de guitarra de Steppenwolf, així com la bateria de John Bonham. Amb una emissió a la ràdio de la universitat i una major popularitat, "Trout" va passar un total de 14 setmanes a les llistes de música alternativa de Billboard on va arribar al número 2.
Homebrew també va incloure el treball de Geoff Barrow (a "Somedays"), que més tard va passar a formar part de Portishead.
Es va atribuir un reconeixement addicional als remixes de la cançó "Buddy X". Primer va ser el remix de 1993 de The Notorious BIG, que és considerat per alguns [qui?] com "una de les grans rareses de Biggie del món".[10] Cherry va declarar que ella i McVey van recollir Biggie per a l'estudi on van quedava per a la sessió. La cançó es va completar en una sola presa.[10] "Buddy X" va tornar a tenir èxit al remix de garatge del Regne Unit de 1999 de Dreem Teem.
"Move with Me" va ser coescrita per Cherry, McVey i Lenny Kravitz.[11]
- Man
Article principal (anglès)[3]
1996's Man és un disc en solitari produït per McVey, Jonny Dollar i Christian Falk. El tema principal és "Woman", la seva interpretació de la cançó de 1966 de James Brown "It's a Man's Man's Man's World". Va incloure el senzill d'èxit mundial, "7 Seconds", amb Youssou N'Dour; i "Trouble Man", una versió d'un tema de Marvin Gaye. Un altre tema, "Together Now", va incloure Tricky.
A França, "7 Seconds" va ser el número u durant un rècord de 16 setmanes el 1994.[12] La cançó li va valdre a Cherry la seva segona nominació als Grammy i un MTV Europe Music Award a la millor cançó. Remixes, un àlbum de remixes francès de cançons de Man, es va publicar el 1997.
- Blank Project
Article principal (anglès)[4]
Blank Project va ser escrit per Cherry i el seu marit McVey.[1] Paul Simm va co-escriure sis cançons al disc.[13] El disc va ser profundament influenciat per la mort de la seva mare.[14]
Per promocionar l'àlbum, va fer una gira per Europa al febrer i març de 2014.[15] Al gener de 2015, Cherry va actuar com a artista en solitari a la ciutat de Nova York.[16][17] Cherry està molt connectada amb Nova York, ja que ha visitat o viscut allà de tant en tant des de 1966.[18]
- Broken Politics
Article principal (anglès)[5]
Broken Politics, el seu segon àlbum produït per Four Tet,[19] va ser llançat el 19 d'octubre de 2018, i s'ha anomenat "més tranquil i reflexiu" que Blank Project de Cherry.[19] El senzill principal, "Kong", va ser llançat a principis d'agost.[19] Escrivint a The Guardian, Laura Snapes va etiquetar l'àlbum "revelatori" i li va donar una crítica de 5 estrelles.[20]
Per donar suport a l'àlbum, Cherry va fer una gira per Amèrica del Nord, Austràlia i Europa a finals de 2018 i principis de 2019.[21]
- The Versions
El 10 de juny de 2022, Cherry va llançar el seu següent àlbum d'estudi, The Versions. L'àlbum inclou versions reelaborades i reimaginades dels seus senzills anteriors. Compta amb veus de Robyn i Sia.[22]
- Bands/collaborations
"The Cherry Bear Collective", l'antiga companyia de Cherry amb McVey, ara es diu "Nomad Productions" i té la seu a l'oest de Londres.[1]
- CirKus
El 2006, Cherry va formar una nova banda, cirKus, amb Cameron McVey, Lolita Moon (filla de Neneh i Cameron) i Karmil. CirKus va fer una gira per Europa, amb una única actuació nord-americana al Festival de Jazz de Mont-real el juliol de 2006 i unes quantes dates al Brasil el 2008. El primer àlbum de la banda, Laylow, va ser llançat a França el 2006. El 2007 es va publicar una versió remescla/gravada. Un segon àlbum de CirKus, Medicine, va ser llançat a França el març de 2009.
- The Cherry Thing
Al març de 2011, Cherry va col·laborar amb el grup de jazz experimental The Thing, per publicar el disc "The Cherry Thing".[23] The Thing és un trio de jazz noruec i suec, format per Mats Gustafsson (saxos), Ingebrigt Håker Flaten (contrabaix) i Paal Nilssen-Love (bateria). The Thing va prendre el seu nom de la tercera cançó de l'àlbum "Where Is Brooklyn?" del padrastre Don Cherry.[3][7] L'àlbum The Cherry Thing va ser llançat el juny de 2012 i va ser gravat als "Harder Sound Studios" de Londres, Anglaterra i als "Atlantis Studios" d'Estocolm, Suècia.[24]
Durant una entrevista de l'1 de juny de 2012 amb Kirsty Lang, emesa com a part del podcast diari Front Row de la BBC Radio 4, Cherry va parlar de l'àlbum inspirat en el jazz, dient que The Thing es va inspirar en el treball del padrastre de Cherry, però que la banda fa d'aquesta inspiració la seva inspiració. propi.
« | "Crec que ho estem agafant, a un altre lloc. Crec que això és molt important" | » |
, va dir Cherry. Una de les cançons del disc, "Golden Heart", va ser escrita per Don Cherry; Christer Bothén, un músic que tocava amb Don Cherry, va ser convidat a tocar a l'àlbum i els va cridar l'atenció la cançó.
L'àlbum inclou temes interpretats originalment per una barreja eclèctica d'artistes, com ara l'artista de hip-hop MF Doom, Martina Topley-Bird[7] Suicide i The Stooges.[3] La majoria de les cançons es van gravar juntes en directe.[3]
- Altres projectes musicals
Encara que Cherry ha publicat només un grapat d'àlbums, ha col·laborat sovint amb altres artistes.[25] El 2005, va col·laborar amb Gorillaz a la cançó "Kids with Guns" de l'àlbum "Demon Days".
- RocketNumberNine
El 2013, Cherry va col·laborar amb el duo londinenc RocketNumberNine (anomenat així per una cançó de Sun Ra), també conegut com els "Page Brothers", Ben i Tom Page, per gravar un àlbum anomenat "MeYouWeYou". També es va unir a ells per interpretar l'àlbum sencer en directe al Festival Internacional de Manchester el juliol de 2013.[26] El disc és un disc de 10 temes que Cherry va escriure amb McVey, que van portar amb només veus a RocketNumberNine, que després va fer la seva interpretació musical a tots els temes. Van gravar l'àlbum en directe a Woodstock, Nova York, amb Vortex. Els 10 temes es van gravar en cinc dies. Cherry l'anomena sense por i hardcore.[27]
Estil musical
Cherry va dir que mai s'ha pensat en ella mateixa com a raper. Es veu a si mateixa com una "cantant que fa una mica de rap".[9]
Entrar a la indústria musical dels Estats Units no va ser una experiència positiva per a Cherry. Va dir que, tot i que "Buffalo Stance" li va donar un moment d'encreuament principal als Estats Units, va trobar que la indústria de la música nord-americana estava molt lligada a segells i identitats de gènere.[28]
Altres treballs
A principis de la dècada de 1980, Cherry era DJ a la ràdio DBC, Dread Broadcasting Corporation, una estació de ràdio pirata.[10]
Cherry va aparèixer com a no cantant als vídeos de "Big Audio Dynamite" per a "Medicine Show" (1985) i "C'mon Every Beatbox" (1986), ballant a l'escenari amb altres persones durant l'actuació de la banda. A finals de la dècada de 1980, va ajudar a finançar la banda Massive Attack.[13]
A principis de 2004, Cherry va presentar Neneh Cherry's World of Music, una sèrie de sis parts emesa a BBC Radio 2. L'abril de 2007, va presentar un programa de cuina de sis parts Neneh and Andi – Dish It Up amb la seva amiga Andrea Oliver per a BBC Two. Neneh i Andi van aparèixer a "The F-Word" de Gordon Ramsay com a part de la brigada amateur.
El novembre de 2013, Cherry va contribuir al projecte d'art/llibre d'àudio Ällp escrit per Lars Yngve. El cantant Peps Persson va aportar música, mentre que Cherry, Björn Ranelid i unes quantes altres celebritats, totes amb les seves arrels al comtat més meridional de Suècia, Skåne, van gravar el llibre en dialecte Skånska/escani (no "suec estàndard", també conegut com Rikssvenska).[29][30]
Cherry, un breu documental sobre Neneh Cherry, va ser llançat per la revista The Face a YouTube el 23 de març de 2022.[31]
Vida personal
El 1983, Cherry es va casar amb el bateria Bruce Smith[32] i va tenir una filla, Naima.[33][34] Es van divorciar el 1984. Naima és una fotògrafa londinenca, que va tenir un fill anomenat Louis Clyde Flynn Love (que s'anomena Flynn)[35] el 2004.[33]
El 1986, Cherry va conèixer el productor i membre de Morgan-McVey[36] Cameron "Booga Bear" McVey a l'aeroport d'Heathrow. Cherry i McVey anaven de camí al Japó com a models de moda com a part del Buffalo Posse del dissenyador londinenc Ray Petri. Cherry va proposar, i la parella es va casar el 1990.[37] Cherry i McVey tenen dues filles: la cantant Tyson,[38][39][40] nascuda el 1989 (també coneguda com a Lolita Moon) i Mabel McVey, nascuda el 1996.[36] La primera (que llança senzills amb el seu nom estilitzat com TYSON)[41][42] era la filla de la qual Cherry estava embarassada a Top of the Pops[43] el 1988 i apareix al vídeo "Manchild", mentre que la segona. és el cantant que ha col·laborat en senzills amb Clean Bandit, Tiësto i Joel Corry.[44]
Cherry i Cameron McVey tenen una relació de treball col·laboratiu: McVey va produir i co-escriure Raw Like Sushi.[45] Junts han donat suport a una varietat d'actes britànics i van estar al grup cirKus junts, amb Cameron McVey conegut com Burt Ford[46][47] i Tyson com Lolita Moon durant aquest temps. Cherry té un fillastre, Marlon Roudette (antic líder de Mattafix), a través de la relació anterior de McVey amb Vonnie Roudette.[48]
Els Cherry-McVey han viscut per tot Europa. El 1993 es van traslladar a prop de Màlaga, Espanya, i hi van viure fins al 1999. El 1995 van viure breument a la ciutat de Nova York. Van comprar una casa a la secció de Fort Greene de Brooklyn. No obstant això, poc després de traslladar-se, la parella va ser detinguda a punta de pistola i robada per un adolescent matón. Tota la família va tornar a fer les maletes i va tornar a Berkley Grove a Primrose Hill de Londres.
Després van tornar a la casa d'infantesa de Cherry a Hässleholm, Suècia, vivint a la mateixa escola convertida a casa (que apareix a l'art de l'àlbum Homebrew) en la qual Cherry es va criar quan era nen.
La família té una casa de camp a prop de Birmingham i Wolverhampton, apartaments a Londres i Estocolm, a més de la casa familiar a l'antiga escola del comtat de Skåne que ella i el seu mig germà van heretar quan la seva mare va morir el 2009.[4] A partir del 2014, Cherry diu que es desplaça entre Londres i Estocolm.[4]
- Estil
Des de finals de la dècada de 1980, Cherry ha treballat sovint amb l'estilista i dissenyadora de joies Judy Blame.[49]
En el seu estil de carrer, Cherry cita LL Cool J com a influència, així com el fotògraf Jean-Baptiste Mondino, Judy Blame i el dissenyador Ray Petri.[50][51]
Discografia
- Raw Like Sushi (1989)
- Homebrew (1992)
- Man (1996)
- Neneh Chérie Remixes (1997)
- The Cherry Thing (2012)
- Blank Project (2014)
- Broken Politics (2018)
- The Versions (2022)
Per la llista de premis aneu a (anglès)[6]
Guardons
- Nominacions
Referències
- ↑ 1,0 1,1 1,2 Mossman, Kate (22 February 2014). "Neneh Cherry, interview: 'People ask me where I've been for 18 years'". The Guardian. Retrieved 25 February 2014.
- ↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 2,4 Strong, Martin C (2000). The Great Rock Discography. Mojo Books. p. 176. ISBN 1-84195-017-3
- ↑ 3,0 3,1 3,2 3,3 3,4 Greenstreet, Rosanna (14 June 2014). "Q&A: Neneh Cherry". The Guardian. Retrieved 10 January 2015.
- ↑ 4,0 4,1 4,2 Gehr, Richard (24 February 2014). "Neneh Cherry Talks Her Weird Punk-Pop-Jazz Trajectory, and the New 'Blank Project'". Spin. SpinMedia. Retrieved 25 February 2014
- ↑ Jones, Terry (2000). "200 for 2000" (PDF). ID Magazine. No. 200. Archived from the original (PDF) on 29 October 2013. Retrieved 25 February 2014 – via smartsecondskin.com.
- ↑ Whitfield, Gregory Mario (November 2003). "Gregory Mario Whitfield interviews Tessa Pollitt of The Slits". 3 AM Magazine. Retrieved 25 February 2014
- ↑ 7,0 7,1 7,2 7,3 Rogers, Jude (22 May 2012). "Neneh Cherry: 'Jazz can be the way you make love'". The Guardian.
- ↑ Vague, Tom (2006). "Counter Culture Portobello Psychogeographical History". Portobello Film Festival.
- ↑ 9,0 9,1 Hobbs, Mary Anne. "Neneh Cherry: How I Found My Voice". BBC 6 Music. Retrieved 25 February 2014.
- ↑ 10,0 10,1 10,2 Kenner, Rob (18 February 2014). "Neneh Cherry Talks "Blank Project," "Buffalo Stance," and Biggie". Complex Media. Retrieved 26 February 2014.
- ↑ Album booklet
- ↑ "Youssou N'Dour & Neneh Cherry – 7 Seconds (chanson)". lescharts.com > (in French). Hung Medien. Retrieved 20 May 2016.
- ↑ 13,0 13,1 Bui, Paul (24 February 2014). "Life is just a bowl of Neneh Cherry's". ID Magazine. Archived from the original on 28 April 2014. Retrieved 26 February 2014.
- ↑ McNulty, Bernadette (24 February 2014). "Neneh Cherry: welcome return for a unique talent". The Telegraph. Archived from the original on 12 January 2022. Retrieved 26 February 2014. (subscription required)
- ↑ "New album Blank Project out 24th February 2014/25th February in the US on Smalltown". Retrieved 29 January 2014 – via SoundCloud.
- ↑ Coscarelli, Joe (8 January 2015). "Neneh Cherry Will Get an Overdue New York Debut". The New York Times. Retrieved 10 January 2015. (registration required)
- ↑ Randall, Mac (9 January 2015). "Neneh Cherry Plays Her First-Ever New York Concert Friday". New York Observer. Retrieved 10 January 2015.
- ↑ Spuhler, Robert (6 January 2015). "Neneh Cherry finally plays a New York City solo show". AM New York. Retrieved 17 January 2015
- ↑ 19,0 19,1 19,2 Bruce-Jones, Henry (30 August 2018). "Neneh Cherry returns with Four Tet-produced LP Broken Politics". Fact. Retrieved 31 August 2018.
- ↑ Snapes, Laura (19 October 2018). "Neneh Cherry: Broken Politics review – raw-silk empathy in a shattered world". The Guardian. ISSN 0261-3077. Retrieved 13 February 2019.
- ↑ "Neneh Cherry". Songkick. Retrieved 13 February 2019.
- ↑ Petridis, Alexis (9 June 2022). "Neneh Cherry: The Versions review – all-star covers album can't touch a true original". The Guardian. Retrieved 9 June 2022.
- ↑ Doran, John (2 May 2012). "Keep Those Dreams Burning Forever: Neneh Cherry Interviewed". The Quietus. Retrieved 26 February 2014.
- ↑ "Neneh Cherry & Thing, The (2) – The Cherry Thing". Discogs. Retrieved 25 February 2014.
- ↑ Gieben, Bram E (11 February 2014). "Neneh Cherry – Blank Project (5 Stars)". The Skinny. Radge Media. Retrieved 26 February 2014.
- ↑ "Neneh Cherry and RocketNumberNine". Manchester International Festival. 2013. Archived from the original on 2 January 2014. Retrieved 25 February 2014.
- ↑ Radcliffe, Mark (7 July 2013). "Neneh Cherry Talks To Radcliffe And Maconie". BBC Radio 6 Music. Retrieved 25 February 2014.
- ↑ Zoladz, Lindsay (10 January 2014). "Neneh Cherry". Pitchfork. Retrieved 26 February 2014.
- ↑ Grahn, Sindra (20 December 2013). "Österlenmål at Stureplan" [Österlen meal on Stureplan]. Sveriges Television (SVT) (in Swedish). Retrieved 10 January 2015.
- ↑ "Lars Yngve – Nils-Ude..." Trelleborg Municipality (in Swedish). 14 November 2013. Archived from the original on 10 January 2015. Retrieved 10 January 2015.
- ↑ "Watch The Face's Neneh Cherry documentary". theface.com. 23 March 2022. Retrieved 30 March 2022.
- ↑ "Neneh M Karlsson – mentioned in the record of Smith and Neneh M Karlsson". FamilySearch. Retrieved 10 January 2015.
- ↑ 33,0 33,1 Eliezer, Christie (23 June 2004). "Neneh Cherry". Australian Beat Magazine. Archived from the original on 25 April 2012. Retrieved 25 February 2014.
- ↑ Chapman, Anna (July 2003). "Interview with Neneh Cherry". Pacha Magazine. Archived from the original on 6 February 2012. Retrieved 25 February 2014.
- ↑ Keens, Oliver (25 February 2014). "Five things you didn't know about Neneh Cherry". Time Out London. Retrieved 26 February 2014.
- ↑ "Morgan McVey". StockAitkenWaterman.co.uk. Retrieved 20 January 2022.
- ↑ "Neneh M Karlsson – mentioned in the record of Mcvey and Neneh M Karlsson". FamilySearch. Retrieved 10 January 2015.
- ↑ "One to watch: Tyson". The Guardian. 1 May 2021. Retrieved 20 January 2022.
- ↑ "TYSON Drops Superb New Single 'Tuesday'". Clashmusic.com. 9 April 2021. Retrieved 20 January 2022.
- ↑ "Watch Now: TYSON Reveals a Stunning New Official Video For "Tuesday"". Outnowmagazine.com. 12 April 2021. Retrieved 20 January 2022.
- ↑ "Singer TYSON On Regaining Her Voice & Being A Typical Pisces". Bustle.com. Retrieved 20 January 2022.
- ↑ "An interview with TYSON on her new EP, health and her family". theface.com. Retrieved 20 January 2022.
- ↑ "Neneh Cherry revisits Raw Like Sushi: 'I sound like a little kid!'". bbc.co.uk. 2 February 2020. Retrieved 20 January 2022.
- ↑ "Mabel | full Official Chart History | Official Charts Company". Officialcharts.com. Retrieved 20 January 2022.
- ↑ Wolfson, Sam (23 February 2014). "Neneh Cherry on Buffalo Stance, family ties and 'coke' for radio plays". The Guardian. Retrieved 18 January 2020.
- ↑ Schiller, Mike (11 May 2008). "Cirkus: Laylower". PopMatters.com. Retrieved 20 January 2022.
- ↑ "Burt Ford of CirKus performing at the Womad Festival, UK, 24/7/2009 Stock Photo". Alamy.com. Retrieved 20 January 2022.
- ↑ Martin, Gavin (23 December 2011). "Marlon Roudette is huge in Germany". Mirror Online. Retrieved 18 January 2020.
- ↑ Van Meter, William (30 January 2014). "Neneh Cherry's Back On Top". W Magazine. Condé Nast. Archived from the original on 3 March 2014. Retrieved 25 February 2014.
- ↑ Iannacci, Elio (14 February 2014). "What I Wear: Neneh Cherry talks stances and street style". National Post. Archived from the original on 26 February 2014. Retrieved 26 February 2014.
- ↑ Cochrane, Lauren (11 November 2014). "Neneh Cherry's street style hits: 'I looked like the female Muhammad Ali'". The Guardian. Retrieved 10 January 2015.
Enllaços externs
- (anglès)[7]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)