Odintsovita
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fórmula química | K₂Na₄Ca₃Ti₂Be₄Si₁₂O38 |
Epònim | M. M. Odintsova ![]() |
Localitat tipus | Massís Malyi Murun, óblast d'Irkutsk, Districte Federal de l'Extrem Orient, Rússia |
Classificació | |
Categoria | silicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.CJ.50 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.CJ.50 ![]() |
Dana | 61.1.5.1 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | ortoròmbic |
Grup espacial | grup espacial 70 ![]() |
Duresa | 5 a 5,5 |
Lluïssor | vítria |
Propietats òptiques | biaxial (+) |
Índex de refracció | nα = 1,630 nβ = 1,644 nγ = 1,675 |
Birefringència | δ = 0,045 |
Dispersió òptica | r > v |
Més informació | |
Estatus IMA | aprovat ![]() |
Codi IMA | IMA1994-052 |
Símbol | Odt ![]() |
Referències | [1] |
La odintsovita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom en honor del professor M. M. Odintsov (1911-1979), fundador de l'Institut de l'escorça terrestre d'Irkutsk.
Característiques
La odintsovita és un silicat de fórmula química K₂Na₄Ca₃Ti₂Be₄Si₁₂O38. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5 i 5,5.
Formació i jaciments
Va ser descoberta al massís Malyi Murun, a l'óblast d'Irkutsk, dins el Districte Federal de l'Extrem Orient (Rússia). També ha estat descrita al mont Koaixva, al massís de Khibini, també a Rússia. Fora d'aquest país només ha estat trobada a Nakkaalaaq, un muntanya situada al Complex intrusiu d'Ilímaussaq, a la costa sud-oest de Groenlàndia.
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Odintsovita
- ↑ «Odintsovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 març 2018].