Oleguer Sarsanedas i Picas
Biografia | |
---|---|
Naixement | 31 març 1950 ![]() Glasgow (Escòcia) ![]() |
![]() | |
2005 – 2009 ← Montserrat Minobis i Puntonet – Ramon Mateu i Llevadot → ![]() | |
Activitat | |
Ocupació | periodista, escriptor ![]() |
Família | |
Pare | Jordi Sarsanedas i Vives ![]() |
![]() ![]() ![]() |
Oleguer Sarsanedas i Picas (Glasgow, Escòcia, 31 de març de 1950) és un periodista i escriptor català.[1][2]
Fill de l'escriptor Jordi Sarsanedas i Vives, es llicencià en ciències polítiques a la Universitat d'Oxford. Ha col·laborat a Serra d'Or, a Set Dies i l'Avui. El 1978 fou nomenat cap del Servei d'Informació i Promoció de la Joventut del Departament d'Ensenyament i Cultura de la Generalitat provisional de Catalunya. Posteriorment, treballà a Difusora International, empresa vinculada a l'editorial Seix Barral. L'any 1983 s'incorporà a les Emissores de la Generalitat, d'on fou cap de programes especials i director de relacions internacionals, i dirigí el projecte i la posada en marxa de Catalunya Música. El 1988 fou nomenat subdirector de l'àrea de programes de Televisió de Catalunya, de la qual fou director de Programes entre els anys 1990 i 1996. Posteriorment, fou director editorial d'Editorial Planeta-Llibreries i director de Continguts del grup Mediapro. El 2001 s'incorporà al Fòrum Universal de les Cultures Barcelona 2004 com a director de Programació, portaveu i responsable de les relacions amb els mitjans de comunicació.[1]
El 2005 fou nomenat director de Catalunya Ràdio,[3] càrrec en el qual fou confirmat al maig de 2008, però substituït al juny de l'any següent per Ramon Mateu i Llevadot,[4] i passà a ocupar el càrrec de responsable de les noves plataformes tecnològiques de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals fins a l'abril de 2011.[1] També ha treballat com a investigador sènior associat a la Fundació CIDOB de Barcelona.[5]
Com a escriptor és autor de les obres de narrativa Tots els ocells del món que va obtenir el premi Puig i Llensa (1975), L'encanteri (1974), L'art de l'impossible (1991) i La síndrome de Pearson (1991).[1]
Li ha estat concedit el títol de Chevalier de l'Ordre des Arts et des Lettres del govern francès (1991).[1]
Referències
- ↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 Cónsul i Giribert, Isidor. «Oleguer Sarsanedas i Picas». Gran Enciclopèdia Catalana (GEC) - L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 15 agost 2020].
- ↑ «Oleguer Sarsanedas i Picas». Diccionari de la Literatura Catalana (Gran Enciclopèdia Catalana). Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 15 agost 2020].
- ↑ «Oleguer Sarsanedas ja és el nou director de Catalunya Ràdio». La Xarxa de Comunicació Local, 26-07-2005 [Consulta: 15 agost 2020].
- ↑ G., O.; A., M. «Ramon Mateu sustituirá a Oleguer Sarsanedas en Catalunya Ràdio». Expansión, 10-06-2009 [Consulta: 15 agost 2020].
- ↑ «Oleguer Sarsanedas Picas». L'equip docent del Centre de Formació. Col·legi de Periodistes de Catalunya. [Consulta: 15 agost 2020].