Prudencio de Guadalfajara Aguilera
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 28 abril 1761 ![]() Zamora (Espanya) ![]() |
Mort | 16 juny 1855 ![]() Madrid ![]() |
![]() | |
15 agost 1845 – 16 juny 1855 | |
![]() | |
5 agost 1839 – 15 agost 1845 Circumscripció electoral: província de Zamora | |
![]() | |
28 agost 1835 – 14 setembre 1835 ← Pedro Agustín Girón – Mariano Quirós Brihuega → | |
![]() | |
27 juliol 1834 – desembre 1835 | |
![]() | |
28 febrer 1826 – 6 novembre 1830 ← Juan Ruiz de Apodaca – Manuel de Llauder i de Camín → ![]() | |
Activitat | |
Ocupació | ![]() |
Carrera militar | |
Branca militar | Exèrcit de Terra espanyol ![]() |
Rang militar | tinent general ![]() |
Conflicte | Guerra del Francès ![]() |
Altres | |
Títol | Duchy of Castro-Terreño (en) ![]() ![]() |
Cònjuge | María Josefa de Gálvez y Valenzuela ![]() |
Premis
|
Prudencio Pedro Atilano de Guadalfajara y Aguilera (Zamora, 28 d'abril de 1761 –Madrid, 16 de juny de 1855) va ser un militar i polític espanyol, ministre durant la minoria d'edat d'Isabel II d'Espanya.
Biografia
Fill de Melchor de Guadalfajara y Eraso, primer comte de Castro-Terreño, i Angela de Aguilera y Orense. En 1792 es va casar amb Maria Josefa de Gálvez y Valenzuela, II marquesa de la Sonora. Ingressà a l'exèrcit i en 1795 assolí el grau de coronel en la Guerra de les Taronges. Va combatre en la Guerra del francès, on assolí el grau de tinent general i Capità General d'Extremadura (1814-1820). Després d'ella, va exercir lleial i eficaçment diversos llocs de govern en el Virregnat de Nova Espanya i va donar suport l'absolutisme de Ferran VII, raó per la quel el va fer primer duc de Castro-Terreño en 1825.[1]
Va exercir després, a partir de 1830, la Capitania General de Navarra i durant la Regència de Maria Cristina de Borbó-Dues Sicílies va ser prócer del regne i, amb caràcter interí, ministre de la Guerra entre agost i setembre de 1835. Va ser des de 1837 Senador per Zamora i, des de 1845, senador vitalici.[2]
A més va ostentar les distincions de Cavaller de l'Orde del Toisó d'Or (1832) i grans creus de l'Orde de Carles III (1795) i de l'Orde d'Isabel la Catòlica (1818), així com cavaller de la Real Confradía de Caballeros Cubicularios de Zamora.
Referències
Càrrecs públics | ||
---|---|---|
Precedit per: Pedro Agustín Girón | Ministre de Guerra![]() 1834-1835 | Succeït per: Mariano Quirós Brihuega |