Sibt ibn al-Jawzí
Nom original | (ar) يُوسُف بن قزغلي بن عبد الله التُركي البغدادي العوني الحنفي ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | 1186 (Gregorià) ![]() Bagdad (Iraq) ![]() |
Mort | 1256 (Gregorià) ![]() Damasc (Síria) ![]() |
Religió | Islam ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Història ![]() |
Ocupació | ulema, historiador ![]() |
Professors | Majd ad-Dīn Ibn Athir (en) ![]() ![]() ![]() |
Alumnes | Ibn al-Kharrat ad-Dawalibí ![]() |
Obra | |
Obres destacables
|
Xams-ad-Din Abu-l-Mudhàffar Yússuf ibn Kizoghlu (àrab: شمس الدين أبو المظفر يوسف بن كزغل, Xams ad-Dīn Abū l-Muẓaffar Yūsuf ibn Kizoḡlu), més conegut com a Sibt ibn al-Jawzí (àrab: سبط بن الجوزي, Sibṭ ibn al-Jawzī) (Bagdad, vers el 1185 - Damasc, 1256) fou un predicador i historiador establert a Damasc vers el 1201. Era fill d'un cèlebre erudit hanbalita, Abu-l-Fàraj ibn al-Jawzí, amb qui a vegades se'l confon.
És l'autor d'una història universal anomenada Mírat az-zaman ('El mirall del temps') amb una important secció cronològica.[1]
Referències
- ↑ Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ibn al-Djawzī".