Sidi Bou Saïd
| ||||
Localització | ||||
---|---|---|---|---|
| ||||
País | Tunísia | |||
Governacions | governació de Tunis ![]() | |||
Població humana | ||||
Població | 5.873 ![]() | |||
Geografia | ||||
Altitud | 98 m ![]() | |||
Identificador descriptiu | ||||
Codi postal | 2026 ![]() | |||
Altres | ||||
Agermanament amb | Le Touquet-Paris-Plage ![]() | |||
Candidat a Patrimoni de la Humanitat | ||||
Data | 15 abril 2024 | |||
Identificador | 6765 | |||
Sidi Bou Said (àrab: سيدي بو سعيد, Sīdī Bū Saʿīd) és un poblet de la costa de Tunísia, situat uns 20 km al nord-est de Tunis, entre Cartago, al sud, i La Marsa, al nord. Té 5.500 habitants. El seu nom deriva d'un sant musulmà. Forma part de la governació de Tunis.
Història
S'hi han trobat restes romanes i, probablement, ja abans hi tenien una fortalesa els cartaginesos. Els almoràvits hi van establir una nova fortalesa i la van anomenar Jàbal Manara (‘Muntanya del Far’). Un mestre de Béja que ensenyava a Tunis, Abu-Saïd (1156-1231), es va retirar a aquest indret, on va establir una escola alcorànica; hi fou enterrat el 1231 i la seva zàwiya va esdevenir l'embrió de la ciutat.
Al segle xvii, alguns tunisians rics s'hi van construir viles luxoses i quan es va convertir en municipi, el 1893, se li va donar el nom del sant. Un decret de 28 d'agost del 1915 va regular la construcció i va imposar els colors blanc i blau que agradaven al baró Rodolphe d'Erlanguer. Des del segle XIX, va atreure escriptors, músics, pintors i artistes de tota mena, entre els quals Chateaubriand, Gustave Flaubert, Alphonse de Lamartine, André Gide, Colette i Simone de Beauvoir. Michel Foucault hi va escriure L'archéologie du savoir.
Patrimoni
Les edificacions en un estil àrab i andalús són blanques, amb portes i finestres blaves. Per la ciutat es passegen dotzenes de turistes atrets per aquest ambient característic. El Café des Nattes, on se serveix un dels millors tes amb menta i pinyons i on es fan sessions musicals, ha agafat renom internacional. També cal esmentar-ne el cafè de Sidi Chabâane, i el cafè de la plaça de la vila.
Una petita casa museu mostra la vida tradicional i diversos aspectes de la llar de la burgesia local. La casa va pertànyer a un notari. Moltes botigues ofereixen productes als visitants i, entre aquestes, n'hi ha una de comerç just.
Administració
La ciutat forma una municipalitat o baladiyya, amb codi geogràfic 11 16 (ISO 3166-2:TN-12).[1]
Al mateix temps, constitueix un sector o imada, amb codi geogràfic 11 51 51, de la delegació o mutamadiyya de Cartago (11 51).[2]
Referències
- ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], desembre 2012, pàg. 131-132. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
- ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], desembre 2012, pàg. 31-37. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
Enllaços externs
- [ Sidi Bou Saïd - Lloc web oficial]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)