Villard de Honnecourt
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 1200 (Gregorià) ![]() Honnecourt-sur-Escaut (França) ![]() |
Mort | 1250 (Gregorià) ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Enginyeria civil i arquitectura medieval ![]() |
Ocupació | arquitecte, enginyer, inventor, contractista ![]() |
Activitat | 1211 (Gregorià) ![]() ![]() |
Villard de Honnecourt (Honnecourt-sur-Escaut, 1200 (Gregorià) - 1250 (Gregorià)) va ser un mestre d'obres del segle xiii, famós pel seu Carnet que conté nombrosos esbossos arquitectònics, actualment conservat a la Biblioteca Nacional de França.[1]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2d/Van_de_Graaf_canon_in_book_design.svg/220px-Van_de_Graaf_canon_in_book_design.svg.png)
Vida d'oficial
Villard de Honnecourt, nascut cap a l'any 1200, era del poble de Honnecourt-sur-Escaut, situat prop de Cambrai. Com els oficials (ofici) companys del seu temps, va fer el seu aprenentatge anant de ciutat en ciutat i de lloc en lloc. Més tard esdevindrà magister latomus, és a dir mestre d'obres, professió que engloba la professió d'arquitecte. La seva activitat professional abasta els anys 1225 a 1250.
Gràcies al seu Carnet, coneixem algunes de les etapes del seu viatge: Vaucelles, on va treballar en la construcció de l’abadia del Cister, Cambrai, on va assistir a l'«alçat del cor de Notre-Dame de Cambrai», Reims, Laon, Chartres i Chartres, Lausana però també, cap al 1235, Hongria.
També li devem el «canon de divisió harmònica», que s'utilitza en una tipografia ordenada per dibuixar les proporcions dels marges dins del marc d'una pàgina.[2] Es tracta d'un mètode de divisió d'un rectangle, realitzat sense recórrer a un regle graduat, que permet establir el bloc de composició (la part escrita i, per tant, els marges) de manera no arbitrària i amb un resultat harmònic.[2] Aquest mètode, que permet dividir una recta en parts iguals sense limitacions, és aplicable siguin quines siguin les dimensions del rectangle.[2] Encara avui s'ensenya.[3][4][5]
El Carnet
Amb una dimensió de 14 × 22 cm, el quadern de coneixements tècnics de Villard de Honnecourt — també anomenat Album o Livre de portraiture constava originàriament de 41 fulls de pergamí, 8 dels quals han desaparegut.[6] Contenen 250 dibuixos, 74 dels quals estan relacionats amb l'arquitectura. Aquests esbossos de gran precisió solen anar acompanyats de subtítols. Hi trobem: plaques naturalistes; representacions de personatges: al·legories, escenes religioses o civils; esbossos arquitectònics. Ofereix estudis geomètrics per a la representació de personatges i animals dibuixant-los mitjançant triangles, quadrats, cercles o pentagrames per garantir la bellesa de les proporcions.[7] El quadern també conté màquines d'engranatge, militars o de construcció (hi són representades per primera vegada una serra hidràulica així com un gat),[8] i fins i tot esbossos de màquines de moviment perpetu.
- Dibuixos del Carnet
- Tour horloge et lettre ornée (folio 12).
- Femme assise (folio 27).
- Planche 36. Folio 18v
- Scie hydraulique (folio 44).
- Éléments d'architecture: piliers, nervures, meneaux (folio 63).
Referències
- ↑ Villard de Honnecourt, Album de dessins et croquis.
- ↑ 2,0 2,1 2,2 Tschichold 1994
- ↑ Tschichold 1994
- ↑ Alain Hurtig. «L'outil typographique – Méthode d'empagement». [Consulta: 5 febrer 2017].
- ↑ ; Cours de typographie«Les tracés régulateurs de Villard de Honnecourt per un imprimé de luxe» (en francès), 03-07-2014.
- ↑ Rafaele Brillaud «Le carnet de Villard de Honnecourt». Les cahiers de Science & Vie, desembre 2009, pàg. 108-109.
- ↑ Umberto Eco. History of beauty. Rizzoli, 2004, p. 86.
- ↑ Bertrand Gille. Les ingénieurs de la Renaissance. Hermann, 1978, p. 24 (Points Sciences).
Bibliografia
- Claude Lalbat, Gilbert Margueritte, Jean Martin, De l'estereotomia medieval: tall de pedra a Villard de Honnecourt (I) », Butlletí Monumental, 1987, n., p. 387-406 [ llegir en línia ].
- Claude Lalbat, Gilbert Margueritte, Jean Martin, De l'estereotomia medieval: tall de pedra a Villard de Honnecourt (II) », Butlletí Monumental, 1989, n., p. 11-34 [ llegir en línia ].
- Roland Bechmann, Villard de Honnecourt. Pensament tècnic al XIII XIII El i la seva comunicació, Picard Éditeur, París, 1991ISBN 2-7084-0367-2.
- Roland Bechmann, Alain Erlande-Brandenburg, Jean Gimpel i Régine Pernoud, Quadern de Villard de Honnecourt: segons el manuscrit conservat a la Biblioteca Nacional de París, no 19093, París, Stock, 1986.
- Étienne Hamon, Una font insospitada de l'extravagant arquitectura parisina. Quadern de Villard de Honnecourt, p. 281-288, Societat Arqueològica Francesa, Butlletí Monumental, 2007, n. [ llegir en línia ].
- Jan Tschichold. Livre et typographie – Essais choisis. Éditions Allia, 1994, p. 60-66. ISBN 978-2-904235-81-8. Jan Tschichold. Livre et typographie – Essais choisis. Éditions Allia, 1994, p. 60-66. ISBN 978-2-904235-81-8. .
- Jean Wirth, Villard de Honnecourt, arquitecte XIIIsegle XIII segle, Librairie Droz, Ginebra, 2015ISBN 978-2-600-00558-6, disponible a la Biblioteca en línia OAPEN.
- Carl F. Barnes jr. Grove Art Online (en anglès), 2002. ISBN 978-1-884446-05-4. Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine. Carl F. Barnes jr. Grove Art Online (en anglès), 2002. ISBN 978-1-884446-05-4. Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine..
- Roland Bechmann. Encyclopedia of the Middle Ages (en anglès), 2000. ISBN 978-0-227-67931-9. Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine. Roland Bechmann. Encyclopedia of the Middle Ages (en anglès), 2000. ISBN 978-0-227-67931-9. Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine..
- Nicola Coldstream. The Oxford Companion to Western Art (en anglès), 2001, p. 820. ISBN 978-0-19-866203-7. Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine. Nicola Coldstream. The Oxford Companion to Western Art (en anglès), 2001, p. 820. ISBN 978-0-19-866203-7. Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine..
- James Stevens Curl. The Oxford Dictionary of Architecture (en anglès), 2015, p. 1104. ISBN 978-0-19-967498-5. Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine. James Stevens Curl. The Oxford Dictionary of Architecture (en anglès), 2015, p. 1104. ISBN 978-0-19-967498-5. Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine..
- James Stevens Curl. A Dictionary of Architecture and Landscape Architecture (en anglès), 2015, p. 1017. ISBN 978-0-19-860678-9. Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine. James Stevens Curl. A Dictionary of Architecture and Landscape Architecture (en anglès), 2015, p. 1017. ISBN 978-0-19-860678-9. Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine..
- Peter Murray. The Oxford Dictionary of Christian Art & Architecture (en anglès), 2013, p. 654. ISBN 978-0-19-968027-6. Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine. Peter Murray. The Oxford Dictionary of Christian Art & Architecture (en anglès), 2013, p. 654. ISBN 978-0-19-968027-6. Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine..
- Stephen Murray. Plotting Gothic (en anglès). University of Chicago Press, p. 290. ISBN 978-0-226-19180-5. Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine.
- Bénézit (en anglès), 2010, p. 20608. ISBN 978-0-19-977378-7. Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine. Bénézit (en anglès), 2010, p. 20608. ISBN 978-0-19-977378-7. Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine..
- The Grove Encyclopedia of Medieval Art and Architecture (en anglès). Oxford university press, p. 590. ISBN 978-0-19-539536-5. Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine..
- The Oxford Companion to Architecture (en anglès). Oxford university press, p. 1083. ISBN 978-0-19-860568-3. Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine..
- The Oxford Dictionary of the Middle Ages (en anglès). Oxford university press, p. 1847. ISBN 978-0-19-866262-4. Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine..