Wenceslao González Oliveros
Biografia | |
---|---|
Naixement | 28 setembre 1890 ![]() Toro (província de Zamora) ![]() |
Mort | 30 març 1965 ![]() Madrid ![]() |
![]() | |
31 maig 1961 – 6 juny 1964 Legislatura: setena legislatura de les Corts franquistes | |
![]() | |
16 maig 1958 – 18 abril 1961 Legislatura: sisena legislatura de les Corts franquistes | |
![]() | |
14 maig 1955 – 14 abril 1958 Legislatura: cinquena legislatura de les Corts franquistes | |
![]() | |
14 maig 1952 – 13 abril 1955 Legislatura: quarta legislatura de les Corts franquistes | |
![]() | |
13 maig 1949 – 5 abril 1952 Legislatura: tercera legislatura de les Corts franquistes | |
![]() | |
12 maig 1946 – 4 maig 1949 Legislatura: segona legislatura de les Corts franquistes | |
![]() | |
16 març 1943 – 1r maig 1946 Legislatura: I Legislatura de les Corts Espanyoles (1943-1946) | |
![]() | |
juliol 1939 – desembre 1940 ← Claudi Ametlla i Coll – Antonio de Correa y Veglison → | |
![]() | |
10 octubre 1927 – 15 febrer 1930 | |
Governador civil de la província de Jaén | |
![]() | |
Dades personals | |
Formació | Universitat de Madrid ![]() |
Activitat | |
Lloc de treball | Madrid ![]() |
Ocupació | polític, jurista ![]() |
Ocupador | Universitat de Santiago de Compostel·la Universidad de Granada Universitat de Salamanca Universitat Complutense de Madrid ![]() |
Partit | Falange Espanyola de les JONS ![]() |
Membre de | |
Premis
|
Wenceslao González Oliveros (Toro, província de Zamora, 28 de setembre de 1890 - Madrid, 30 de març de 1965) fou un filòsof i polític espanyol, procurador en Corts durant el franquisme i governador civil de Barcelona.
Biografia
Va servir com a auxiliar a les Universitats de la Laguna i Santiago. Abans de la dictadura de Primo de Rivera fou simpatitzant d'Alejandro Lerroux i Antonio Royo Villanova i catedràtic de filosofia del dret a la Universitat de Salamanca. Primo de Rivera el nomenà governador civil de Jaén, Director General d'Ensenyament Superior i governador del Banco Exterior de España a proposta de José Calvo Sotelo. També formà part de l'Assemblea Nacional Consultiva.
Durant la Segona República Espanyola milità a la Unión Monárquica Nacional i marxà a París com a corresponsal del diari El Debate. Posteriorment milità a Acción Española. Durant la guerra civil espanyola va donar suport al bàndol revoltat i en 1938 va formar part de la Comissió creada per dictaminar jurídicament sobre la Il·legitimitat dels poders actuants durant la Segona República.[1]
Anticatalà militant, fou nomenat governador civil de Barcelona de juliol de 1939 a desembre de 1940. Durant el seu mandat el president Lluís Companys fou afusellat al castell de Montjuïc, va rebre la visita a Barcelona de Heinrich Himmler, cap de les SS i de la Gestapo, a qui acompanyà a la seva visita a l'abadia de Montserrat, va fer treure el monument al Doctor Robert, ordenà la desaparició de qualsevol inscripció en català, prohibí l'ús del català en públic, i supervisà l'acomiadament de funcionaris i treballadors no addictes al règim. Es calcula que el 85% de les execucions sumàries efectuades a la província de Barcelona en la postguerra foren sota el seu mandat.[2][3]
El 1940 fou substituït per Antonio de Correa y Veglison. Després fou nomenat president del Tribunal de Responsabilitats Polítiques fins al 1945. De 1948 a 1962 fou Consejero Nacional de Educación. Fou procurador en Corts des de 1943 fins a 1964,[4] Director General d'Ensenyament Mitjà i Superior i en 1949 fou nomenat acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Morals i Polítiques.
Entre altres condecoracions va rebre la de comanador de la Legió d'Honor, la Medalla d'Or d'Ultramar, les grans creus de l'Orde d'Alfons X el Savi, de l'Orde del Mèrit Civil i de l'Orde de Sant Ramon de Penyafort.[5]
Obres
- Traducció al castellà de De comunione rerum de Lluís Vives.
- Falange y Requeté, orgánicamente solidarios (1937)
- Introducción al estudio de las modernas tendencias políticas (1954)
- Cataluña y la tradición política española (1965)
Referències
- ↑ Biografia Arxivat 2015-09-30 a Wayback Machine. al web de la Fundació Francisco Franco
- ↑ Jaume Fabre, Josep Maria Huertas, Antoni Ribas Vint anys de resistència catalana (1939-1959) Edicions La Magrana, Barcelona, 1978
- ↑ J. SOLÉ I SABATÉ: La repressió franquista a Catalunya, 1938-1953, Edicions 62, Barcelona, 1985, pág. 97.
- ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
- ↑ Manuel Álvaro Dueñas EL DECORO DE NUESTRO AIRE DE FAMILIA» PERFIL POLÍTICO E IDEOLÓGICO DE LOS PRESIDENTES DEL TRIBUNAL NACIONAL DE RESPONSABILIDADES POLÍTICAS
Enllaços externs
- Referències biogràfiques Arxivat 2010-06-29 a Wayback Machine.
Càrrecs públics | ||
---|---|---|
Precedit per: Claudi Ametlla Coll | Governador Civil de Barcelona![]() juliol 1939 – desembre 1940 | Succeït per: Antonio de Correa y Veglison |
Precedit per: Nou càrrec | President del Consell Nacional d'Educació![]() 1948 – desembre 1962 | Succeït per: Carlos Ruiz del Castillo y Catalán de Ocón |
Premis i fites | ||
Precedit per: José Rogerio Sánchez García | ![]() Medalla 15 1949-1965 | Succeït per: Venancio Diego Carro |