Yoshiokaïta
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fórmula química | (Ca,Na)[Al(Al,Si)O₄] |
Epònim | Takashi Yoshioka (en) ![]() ![]() |
Localitat tipus | Base Fra Mauro, Formació Fra Mauro, La Lluna |
Classificació | |
Categoria | silicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.FA.05 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.FA.05 ![]() |
Dana | 76.2.1.6 |
Heys | 16.9.3 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | trigonal |
Estructura cristal·lina | a = 9,93Å; c = 8,24Å; |
Grup espacial | grup espacial 147 ![]() |
Color | incolor |
Lluïssor | vítria |
Diafanitat | transparent |
Propietats òptiques | uniaxial (+) |
Índex de refracció | nω = 1,560 a 1,580 nε = 1,620 a 1,640 |
Birefringència | δ = 0,060 |
Impureses comunes | Ti, Fe, Mg, Na, K |
Més informació | |
Estatus IMA | aprovat ![]() |
Codi IMA | IMA1989-043 ![]() |
Any d'aprovació | 1989 |
Símbol | Yos ![]() |
Referències | [1] |
La yoshiokaïta és un mineral de la classe dels silicats. Rep el seu nom del mineralogista japonès Takashi Yoshioka (1935-1983).
Característiques
La yoshiokaïta és un silicat de fórmula química (Ca,Na)[Al(Al,Si)O₄]. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1989. Cristal·litza en el sistema trigonal. Se n'ha trobat en forma de cristalls anèdrics angulars fortament fracturats, de fins a 235 micres de mida.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la yoshiokaïta pertany a «09.FA - Tectosilicats sense H₂O zeolítica, sense anions addicionals no tetraèdrics» juntament amb els següents minerals: kaliofil·lita, kalsilita, nefelina, panunzita, trikalsilita, megakalsilita, malinkoïta, virgilita, lisitsynita, adulària, anortoclasa, buddingtonita, celsiana, hialofana, microclina, ortosa, sanidina, rubiclina, monalbita, albita, andesina, anortita, bytownita, labradorita, oligoclasa, reedmergnerita, paracelsiana, svyatoslavita, kumdykolita, slawsonita, lisetita, banalsita, stronalsita, danburita, maleevita, pekovita, lingunita i kokchetavita.
Formació i jaciments
Va ser descoberta l'any 1989 a la Base Fra Mauro, a la formació Fra Mauro, el lloc d'allunatge de l'Apol·lo 14 (La Lluna). Es tracta de l'únic lloc on se n'ha trobat aquesta espècie minerals, i de l'única descoberta an aquest indret del satèl·lit de la Terra.[2]