Čtyřkoalice
Čtyřkoalice | |
---|---|
![]() | |
Datum založení | 1998 |
Datum rozpuštění | 2002 |
Lídr | Cyril Svoboda |
Typ koalice | volební koalice část vládní koalice (od 2002) |
Členské strany | KDU-ČSL US ODA DEU |
Ideologie | liberální konzervatismus křesťanská demokracie proevropanismus atlantismus |
Politická pozice | středopravice |
Barvy | modrá |
Volební výsledek | 14,2% (PSP ČR 2002) |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Čtyřkoalice byla koalicí původně čtyř středopravicových stran, působící v české politice v letech 1998 až 2002.
Členské strany
Strana | Ideologie | Pozice | Mandáty v Poslanecké sněmovně | ||
---|---|---|---|---|---|
1998 | 2002 | ||||
Křesťanská a demokratická unie – Československá strana lidová | křesťanská demokracie | střed až středopravá | 20/200 | 22/200 | |
Unie svobody | sociální liberalismus | středopravá | 19/200 | 9/200 | |
Občanská demokratická aliance | konzervativní liberalismus | středopravá | 0/200 | 0/200 | |
Demokratická unie | liberální konzervatismus | středopravá | 0/200 | Sloučena s US |
Historie
Čtyřkoalici vytvořily 1. září 1998 KDU-ČSL, Unie svobody, Demokratická unie a Občanská demokratická aliance za účelem společného postupu proti ODS a ČSSD v nadcházejících senátních a komunálních volbách v Praze. Celkem bylo do horní parlamentní komory v těchto volbách zvoleno 13 senátorů nominovaných Čtyřkoalicí.[1] V září 1999 uzavřely strany podílející se na Čtyřkoalici „Svatováclavskou smlouvu“, jejímž obsahem bylo: společný postup před sněmovními volbami a následně i po nich, neuzavření dohody o spolupráci s jinou stranou na parlamentní úrovni a zřízení Rady Čtyřkoalice tvořené předsedy a místopředsedy jednotlivých smluvních stran.[2] O rok později došlo k prohloubení spolupráce uzavření čtyřkoaliční Svatováclavské smlouvy, na jejímž základě byla zřízena osmičlenná Politická rada Čtyřkoalice coby nejvyšší orgán tohoto uskupení (po 3 členech měly KDU-ČSL, US, po 1 ODA a DEU).[3]
Jedním z jejích významných úspěchů byly senátní volby v roce 2000, v nichž získala 17 z 27 obsazovaných křesel a připravila ODS a ČSSD o většinu v Senátu.[4][5]
Na konci roku 2001 se počet členů redukoval na tři, když se Unie svobody a DEU spojily v US-DEU. V následujícím roce KDU-ČSL odmítla kandidovat v nadcházejících parlamentních volbách s ODA kvůli jejím problémům s financováním. Pouze KDU-ČSL a US-DEU pak šly do voleb společně pod značkou Koalice.
Volební výsledky
Poslanecká sněmovna
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4e/KDU-%C4%8CSL_-_2002.svg/220px-KDU-%C4%8CSL_-_2002.svg.png)
Volby | Hlasy | Mandáty | Pozice | Postavení | ||
---|---|---|---|---|---|---|
Abs. | % | Abs. | ± | |||
2002 | 680 670 | 14.2 | 31/200 | ▼8 | ▼4. | Vláda |
Senát
Volby | První kolo | Druhé kolo | Mandáty | Pozice | ||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Hlasy | % | Hlasy | % | Zvoleno | Celkem | ± | ||
1998 | 255 785 | 26.6 | 166 483 | 31.0 | 13/27 | 26/81 | ▲5 | ▲1. |
2000 | 234 879 | 27.3 | 247 197 | 43.9 | 17/27 | 39/81 | ▲13 | ▲1. |
Zastupitelstva krajů
Volby | Hlasy | Mandáty | Pozice | |
---|---|---|---|---|
Abs. | % | |||
2000 | 537 012 | 22.9 | 175/675 | 2. |
Reference
- ↑ FIALA, Petr; FORAL, Jiří; KONEČNÝ, Karel a kol. Český politický katolicismus 1848-2005. 1.. vyd. Brno: Centrum pro studium demokracie a kultury, 2008. 535 s. ISBN 978-80-7325-155-0. S. 485–486.
- ↑ FIALA, Petr; SUCHÝ, Petr. Křesťanská a demokratická unie - Československá strana lidová. Příprava vydání Pavel Marek, Jiří Malíř. 1.. vyd. Brno: Doplněk, 2005. S. 1441, In Politické strany. Vývoj politických stran a hnutí v českých zemích a Československu 1861-2004. II. díl: Období 1938-2004.
- ↑ NAVRÁTIL, Vojtěch. Preferenční hlasování voličů Koalice ve volbách do PSP ČR v roce 2002. S lidovci do koalice už nikdy více. Diplomová práce. [s.l.]: Fakulta sociálních věd Univerzity Karlovy v Praze, 2011. 100 s. S. 30.
- ↑ BBC. BBC česká redakce [online]. BBC Czech [cit. 2014-10-22]. Dostupné online.
- ↑ ŠULEK, Marcel; KOČÍ, Petr. Jak se měnilo rozložení sil v Senátu? Pestrobarevná historie v přehledné aplikaci [online]. Český rozhlas, 2014-10-22 [cit. 2014-10-22]. Dostupné online.
Externí odkazy
- Vznik a zánik čtyřkoalice na BBC (česky)
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |
Politické strany a hnutí v České republice | |
---|---|
Poslanecká sněmovna (200) (2021) |
|
Senát (81) (2018, 2020, 2022) | |
Evropský parlament (21) (2024) | |
Neparlamentní | |
Seznam neparlamentních politických stran a hnutí není úplný. |