Allan Octavian Hume
Allan Octavian Hume | |
---|---|
![]() | |
Stranická příslušnost | |
Členství | Indický národní kongres |
Narození | 4. června 1829 nebo 6. června 1829 Kent |
Úmrtí | 31. července 1912 (ve věku 83 let) Londýn |
Místo pohřbení | Brookwoodský hřbitov |
Rodiče | Joseph Hume |
Sídlo | St Mary Cray a Itáva |
Alma mater | East India Company College UCL Medical School |
Profese | botanik, ornitolog, státní úředník, politik a lékař |
Ocenění | společník Řádu lázně Fellow of the Zoological Society of London |
Podpis | ![]() |
Commons | Allan Octavian Hume |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Allan Octavian Hume (4. června 1829 Kent – 31. července 1912 Londýn) byl britský koloniální politik, reformátor, ornitolog a botanik, působící v Britské Indii. Byl jedním ze zakladatelů Indického národního kongresu. Jako výrazný ornitolog byl Hume byl nazýván „otcem indické ornitologie“ a těmi, kteří ho považovali za dogmatického, „papežem indické ornitologie“.[1]
Jako guvernér regionu kolem města Itávy zažil indické povstání z roku 1857, které vzniklo v důsledku chyb a zlořádů britské správy, a vyvinul velké úsilí ke zlepšení života obyčejných lidí. Okres Itáva byl mezi prvními, které se po povstání vrátily k normálu, a v příštích několika letech Humeovy reformy vedly k tomu, že byl okres považován za model správního rozvoje. Hume dělal úspěšnou kariéru v řadách indické státní správy, ale stejně jako jeho otec Joseph Hume, radikální člen parlamentu, byl odvážný a otevřený při kritice britské indické politiky.
V roce 1867 byl jmenován celním komisařem a své botanické znalosti využil k výsadbě nejdelšího živého plotu světa,[2] který měl za účel zabránit pašování nezdaněné soli, tehdy hlavního zdroje příjmů koloniální správy. Ve svém největším rozsahu mělo "celní křoví" (Great Hedge) souvislou délku 2 300 mil (3 701 km) a táhlo se od úpatí Himálaje až po Bengálský záliv. Střežilo jej 12 000 vojáků s ročními náklady 1 620 000 rupií. Po obsazení provincie Rádžasthánu bylo možné danit přímo produkci soli a nákladně udržovaná, nepříliš efektivní bariéra tak po roce 1879 přirozeně zanikla.
V roce 1871 se pod lordem Mayem stal tajemníkem ministerstva financí, zemědělství a obchodu. Jeho kritika lorda Lyttona však v roce 1879 vedla k jeho odvolání z místa.
Založil časopis Stray Feathers, kde vycházely poznatky o ptácích z celé Indie. Ve svém domě v Šimle vybudoval rozsáhlou ornitologickou sbírku tím, že sám uskutečňoval přírodovědné expedice a navíc získával vzorky prostřednictvím své sítě korespondentů.
Po ztrátě rukopisů, na kterých dlouho pracoval v naději, že z nich vytvoří své opus magnum o indických ptácích, opustil ornitologii a svou sbírku daroval Přírodopisnému muzeu v Londýně, kde je i nadále tou největší sbírkou kůží indických ptáků. Krátce byl stoupencem teosofického hnutí založeného Helenou Blavatskou. V roce 1894 odešel z Indie do Londýna, odkud se nadále zajímal o Indický národní kongres, a na konci svého života se zajímal o botaniku a přispěl k založení Botanického institutu jižního Londýna.
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Allan Octavian Hume na anglické Wikipedii.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Allan Octavian Hume na Wikimedia Commons
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |