Bill Bradley
Bill Bradley | |
---|---|
![]() Bill Bradley (11. února 2020) | |
Narození | 28. července 1943 (81 let) Crystal City |
Alma mater | Princetonská univerzita (do 1965) Oxfordská univerzita (do 1968) Worcesterská kolej Crystal City High School |
Povolání | politik, basketbalista, spisovatel, podnikatel a senior advisor |
Ocenění | Rhodes Scholarship (1965) New Jersey Hall of Fame Cena zasloužilého orlího skauta |
Politická strana | Demokratická strana |
Funkce | americký senátor za New Jersey (1979–1989) |
Web | www |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Přehled medailí | ||
---|---|---|
![]() | ||
zlato | Tokio 1964 | USA |
William Warren „Bill“ Bradley (* 28. července 1943 Crystal City, Missouri) je americký politik, podnikatel a bývalý hráč basketbalu.
Košíkové se věnoval od devíti let, nejčastěji nastupoval na křídle. V letech 1961 až 1965 hrál v National Collegiate Athletic Association za Princetonskou univerzitu, byl označován za největší talent americké košíkové a „bílého Oscara Robertsona“.[1] Byl povolán do americké reprezentace, s níž vyhrál olympiádu v roce 1964 a univerziádu o roku později. V roce 1965 získal jako první basketbalista v historii James E. Sullivan Award pro amerického amatérského sportovce roku.[2]
Po získání titulu Bachelor of Arts v Princetonu strávil díky Rhodesovu stipendiu rok studiem politiky, filozofie a historie na Oxfordské univerzitě a s univerzitním týmem vyhrál anglický pohár. Při pobytu v Evropě také nastupoval za Olimpii Milán a vyhrál s ní v roce 1966 pohár mistrů. V letech 1967 až 1977 hrál profesionálně v National Basketball Association za New York Knicks. Odehrál 742 zápasů v NBA, dosáhl 9 217 bodů, stal se vítězem soutěže v letech 1970 a 1973 a v roce 1973 byl nominován k NBA All-Star Game.[3] Po ukončení kariéry byl zařazen do Basketball Hall of Fame. Bradley a Manu Ginóbili jsou jedinými basketbalisty historie, kteří dokázali vyhrát olympiádu, NBA i euroligu.[4]
Podporoval Demokratickou stranu. V letech 1979 až 1997 byl senátorem za stát New Jersey.[5] V roce 2000 se ucházel o úřad prezidenta USA s programem zahrnujícím reformu daní, dostupnost zdravotní péče a přísnější dohled nad držením zbraní, avšak v demokratických primárkách ho porazil Al Gore.[6] Své politické názory shrnul v knize The New American Story, vydané roku 2007.
Pracoval jako finanční poradce pro McKinsey & Company a zasedá ve správních radách firem Starbucks a Raydiance Inc. Působí v organizaci Issue One, snažící se snížit vliv peněz na americkou politiku.[7] Za celoživotní práci ve skautském hnutí získal cenu Distinguished Eagle Scout Award. Je členem American Philosophical Society a Americké akademie umění a věd.
Reference
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Bill Bradley na Wikimedia Commons
- Oficiální stránky
Medailisté – Basketbal na Letních olympijských hrách 1964 – turnaj mužů | |
---|---|
![]() ![]() | Marvin Barnes • Bill Bradley • Larry Brown • Joe Caldwell • Mel Counts • Dick Davies • Walt Hazzard • Lucius Jackson • Pete McCaffrey • Jeff Mullins • Jerry Shipp • George Wilson |
![]() ![]() | Armenak Alačačjan • Nikolaj Baglej • Vjačeslav Chrynin • Juris Kalnins • Jurij Kornějev • Jānis Krūmiņš • Jaak Lipso • Levan Mosešvili • Valdis Muižnieks • Alexandr Petrov • Alexandr Travin • Gennadij Volnov |
![]() ![]() | Edson Bispo dos Santos • Friedrich Wilhelm Braun • Carmo de Souza • Carlos Domingos Massoni • Wlamir Marques • Victor Mirshawka • Amaury Pasos • Bira Maciel • Antonio Salvador Sucar • Jatyr Eduardo Schall • José Edvar Simoes • Sergio de Toledo Machado |