Bolek Polívka
MgA. Bolek Polívka | |
---|---|
![]() Bolek Polívka v roce 2019 | |
Rodné jméno | Boleslav Polívka |
Narození | 31. července 1949 (75 let) Vizovice Československo ![]() |
Alma mater | JAMU v Brně |
Choť | Stanislava Polívková (rozvod) Chantal Poullain (1987–2002) Marcela Polívková (od 2020) |
Partner(ka) | Evelyna Steimarová (1978–?) |
Děti | Anna Polívková Vladimír Polívka Kamila Polívková Jan Boleslav Polívka František Antonín Polívka Mariana Polívková |
Podpis | ![]() |
Český lev | |
1996 – Zapomenuté světlo 2000 – Musíme si pomáhat | |
Umělecké ceny | |
Výroční cena AČFK (2015) Cena Thálie (2022) Zlatý střevíček (2024) | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Boleslav „Bolek“ Polívka (* 31. července 1949 Vizovice) je český herec, komik, mim, dramatik a scenárista. V roce 1971 vystudoval činoherní herectví na Janáčkově akademii múzických umění v Brně[1] a od roku 1972 působil v brněnském Divadle na provázku. V roce 1993 si v Brně založil vlastní Divadlo Bolka Polívky. Ztvárnil řadu divadelních, filmových a televizních rolí, získal dva herecké České lvy, jeho divadelní práce je mezinárodně známá.
Herectví
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a9/Sasek_a_kralovna_1983.jpg/350px-Sasek_a_kralovna_1983.jpg)
fotografie: Jaroslav Krejčí
Ve svých autorských pantomimických inscenacích, které si sám režíroval a vytvářel v nich hlavní role (Am a Ea, Pezza versus Čorba, Pépe, Trosečník, Poslední leč, Šašek a královna), se inspiroval klauniádou, komedií dell'arte i filmovou groteskou, ale užívá i slova a záměrně překračuje hranice žánru směrem k totálnímu herectví. Specifický styl jeho autorského divadla získal obdiv a uznání po celém světě.[zdroj?] Se zahraničními divadly a umělci také často spolupracuje.[zdroj?]
Za ztvárnění postavy faráře Holého ve filmu Zapomenuté světlo získal Českého lva a cenu za herecký výkon na MFF Karlovy Vary v roce 1997. Druhého Českého lva dostal za roli ve filmu Jana Hřebejka Musíme si pomáhat. Film byl také nominován na Oscara.
Účinkoval v několika filmech Věry Chytilové, např. v komedii Kalamita (1981), ve filmovém přepisu vlastní divadelní hry Šašek a královna z roku 1987, v komedii Dědictví aneb Kurvahošigutntag (1992) či v podobenství Vyhnání z ráje (2001). V televizi uváděl vlastní pořady Manéž Bolka Polívky a Bolkoviny, v mnoha jiných vystoupil jako host.
V roce 2024 získal na Zlín Film Festivalu ocenění Zlatý střevíček za mimořádný přínos kinematografii pro děti a mládež.[2]
Podnikání
Jedna jeho scénka z Manéže z roku 1993, kdy sám sebe pasoval na doživotního valašského krále, stála u zrodu úspěšného projektu pro podporu cestovního ruchu Valašské království založeného Tomášem Harabišem. Bolek Polívka byl též dlouhou dobu tváří tohoto projektu.
Na své farmě v Olšanech (kde se natáčelo populární Dědictví) pořádal happeningy a recesní akce, např. mistrovství světa v házení flinty do žita. Česká televize odtud na přelomu milénia vysílala cyklus recitálů zejména folkových formací s názvem Zpívání na farmě.
V březnu 2013 poslal Krajský obchodní soud v Brně Polívkovu farmu kvůli osmimilionovému dluhu bez příslušenství do úpadku.[3] K 9. dubnu 2013 bylo přihlášeno celkem 55 pohledávek za cca 56 000 000 Kč, z toho 11,6 milionů korun tvoří dotace z fondů EU.[4] Na podzim 2013 farmu vydražila firma Alkony-CZ za 15 milionů korun, ale cenu neuhradila kvůli tomu, že Polívka prodal okolní pozemky včetně přístupové cesty, které patřily přímo jemu a nikoli farmě, svému známému Alexandru Seidlovi. Polívka dále postoupil své pohledávky v hodnotě 8,5 milionů korun svému dalšímu známému a společníkovi Alexandra Seidla, Zbyňku Cejnarovi.[5] Cejnar tvrdí, že konkurzní správkyně nejednala v prospěch všech věřitelů tím, že vyvolávací cenu farmy stanovila nízkou oproti znaleckému posudku.[5] Proto čelí od listopadu 2013 kvůli ochraně věřitelů a kvůli úmyslnému snižování hodnoty farmy během konkurzu insolvenčnímu řízení i Polívka.[6][7] V roce 2019 měla již farmu v majetku společnost Porta Spes, která v ní začala budovat byty a přičlenila ji ke stájím, které zde postavila a od roku 2004 provozuje. Celý areál je nyní znám jako Statek Olšany.[8][9]
Rodina
Je otcem šesti dětí – tří dcer a tří synů. Nejstarší je dcera Kamila, jejíž matkou je Stanislava Polívková. Následuje Anna; její matkou je herečka Evelyna Steimarová. Dále syn Vladimír Polívka, který se narodil do manželství s francouzskou herečkou Chantal Poullain. Manželkou Bolka Polívky od roku 2020 je Marcela Polívková, se kterou má syny Jana Boleslava a Františka Antonína a dceru Marianu.
Výběr filmografie
- Klaun – divadelní záznam (1966)
- Kočky neberem (1966)
- Cesta, která vede nikam (1969)
- Lancelot a Alexandrína (1970)
- Poloviční kouzelníci (1971)
- Uprostřed babího léta ve stepi zahoukal vlak (1972)
- Kouzelný hrášek (1973)
- Kazisvěti (1973)
- Potulné pohádkové divadlo (1974)
- Pezza versus Čorba – divadelní záznam (1975)
- Traja chrobáci (1976)
- Trosečník – divadelní záznam (1977)
- Am a Ea – divadelní záznam (1977)
- Balada pro Banditu (1978)
- Spadla z nebe – seriál (1978)
- Commedia del arte – divadelní záznam (1980)
- Blues pro EFB (1980)
- Kalamita (1981)
- Poslední leč (1981)
- Klaun Am – seriál (1984)
- Šašek a královna (1987)
- Záhada zlatého servisu (1987)
- Pehavý Max a strašidlá (1987)
- Teta (1987)
- Štek (1988)
- Don Quijote de la Mancha – divadelní záznam (1988)
- Čas sluhů (1989)
- Sedím na konári a je mi dobre (1989)
- Něžný barbar (1989)
- V žáru královské lásky (1990)
- Pražákům, těm je hej (1990)
- O babě hladové (1990)
- Podivné odpoledne Dr. Zvonka Burkeho (1991)
- Obecná škola (1991)
- Pražský student – seriál (1991)
- Prezident a anděl (1992)
- Dědictví aneb Kurvahošigutntag (1992)
- Akumulátor 1 (1994)
- Schlafes Bruder (1995)
- Pohádka o Faustovi (1995)
- Zapomenuté světlo (1996)
- Suzanne (1996)
- Požírač medvědů – TV film (1996)
- Král Ubu (1996)
- ...ani smrt nebere (1996)
- Akáty bílé – studentský film (1997)
- Pro dámu na balkóně – divadelní záznam (1999)
- Pelíšky (1999)
- Eliška má ráda divočinu (1999)
- Musíme si pomáhat (2000)
- Kytice (2000)
- Cesta z města (2000)
- Vyhnáni z ráje (2001)
- Útěk do Budína (2002)
- Pupendo (2003)
- Hvězdy nad Baltimore – divadelní záznam (2004)
- Bolero (2004)
- Černí baroni – seriál (2004)
- Štěstí (2005)
- Skřítek (2005)
- A tou nocí nevidím ani jedinou hvězdu (2005)
- Bazén (2005)
- Hezké chvilky bez záruky (2006)
- ROMing (2007)
- Hodina klavíru (2007)
- U mě dobrý (2008)
- Svatba na bitevním poli (2008)
- Mínus Dva – divadelní záznam (2008)
- Malé oslavy (2008)
- Bathory (2008)
- Ulovit miliardáře (2009)
- Operace Dunaj (2009)
- Krysáci (2009)
- Znamení koně – seriál (2011)
- V peřině (2011)
- Ostrov svaté Heleny (2011)
- Muži v naději (2011)
- Znamení koně (2011)
- Okno do hřbitova – seriál (2011)
- Signál (2012)
- Cesta do lesa (2012)
- Setkání s hvězdou – seriál (2012)
- Revival (2013)
- Kovář z podlesí (2013)
- Případy 1. oddělení (2014)
- Tři bratři (2014)
- Hodinový manžel (2014)
- Dědictví aneb Kurvaseneříká (2014)
- Andělé všedního dne (2014)
- Kancelář Blaník – seriál (2014)
- Svatojánský věneček (2015)
- Podivné odpoledne dr. Zvonka Burkeho – divadelní záznam (2015)
- Domácí péče (2015)
- Znamení koně – seriál (2015)
- Řachanda (2016)
- Zloději zelených koní (2016)
- Pálava (2016)
- Pirko (2016)
- Manžel na hodinu (2016)
- Děda (2016)
- Anděl Páně 2 (2016)
- Případy 1. oddělení – 2. řada (2016)
- Malí, velcí detektivové – seriál (2018)
- Za oponou noci (2018)
- Tátova volha (2018)
- Kouzelník Žito (2018)
- Don Quijote v Čechách (2018)
- Alenka v zemi zázraků (2018)
- Hasičárna Telecí (2018)
- Ženy v běhu (2019)
- Černé vdovy – seriál (2019)
- Kriminálka 5.C – seriál (2019)
- Za oponou noci (2019)
- Ženská na vrcholu (2019)
- Tichý společník (2021)
- Gump – pes, který naučil lidi žít (2021)
- Hvězdy nad hlavou – seriál (2021)
- Vegani a jelita – internetový seriál (2021)
- Cesta domů (2021)
- Srdce na dlani (2022)
- Dimenze (2022)
- Pánský klub (2022)
- Princ Mamánek (2022)
- Slovo (2022)
- Největší dar (2022)
- Bandité pro Baladu (2022)
Odkazy
Reference
- ↑ Vivat academia. Brno: Janáčkova akademie múzických umění v Brně, 1997. Dostupné online. S. 160.
- ↑ Ve Vizovicích mám už jen hrobku, vtipkoval Polívka s cenou z dětského festivalu. iDNES.cz [online]. 2024-06-06 [cit. 2024-06-07]. Dostupné online.
- ↑ Soud poslal farmu Bolka Polívky kvůli milionovým dluhům do úpadku. iDNES.cz [online]. MAFRA, 2013-03-08 [cit. 2017-12-26]. Dostupné online.
- ↑ Konečný účet Farmy Bolka Polívky: Dluhy přes 56 milionů. Aktuálně.cz [online]. Economia, 2013-04-09 [cit. 2017-12-26]. Dostupné online.
- ↑ a b Vydražil Polívkovu farmu, ale zatím za ni nezaplatil. Novinky.cz [online]. Borgis [cit. 2017-12-26]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2017-12-27.
- ↑ Farma Bolka Polívky byla bez boje vydražena za 15 miliónů. Novinky.cz. Borgis. Dostupné online [cit. 2017-12-26].
- ↑ Firma si to rozmyslela, vydraženou Polívkovu farmu už nechce. Novinky.cz. Borgis. Dostupné online [cit. 2017-12-26].
- ↑ Z bývalé farmy Bolka Polívky v Olšanech možná vzniknou byty. Koupila ji firma Porta Spes. iROZHLAS [online]. Český rozhlas [cit. 2020-05-29]. Dostupné online.
- ↑ SUMEC, Michal. Chátrající farma Bolka Polívky ožívá. Od září nabídne domov ve dvanácti bytech. Vyškovský deník. 2019-06-11. Dostupné online [cit. 2020-05-29].
Literatura
- Petr Hájek, Předběžný portrét, Československý spisovatel, Praha, 1989 – koláž z interview a úryvků divadelních textů Bolka Polívky
- Kdo je kdo : 91/92 : Česká republika, federální orgány ČSFR. Díl 2, N–Ž. Praha: Kdo je kdo, 1991. 637-1298 s. ISBN 80-901103-0-4. S. 759–760.
- Kdo je kdo = Who is who : osobnosti české současnosti : 5000 životopisů / (Michael Třeštík editor). 5. vyd. Praha: Agentura Kdo je kdo, 2005. 775 s. ISBN 80-902586-9-7. S. 517.
- Osobnosti - Česko : Ottův slovník. Praha: Ottovo nakladatelství, 2008. 823 s. ISBN 978-80-7360-796-8. S. 555.
- TOMEŠ, Josef, a kol. Český biografický slovník XX. století : II. díl : K–P. Praha ; Litomyšl: Paseka ; Petr Meissner, 1999. 649 s. ISBN 80-7185-246-5. S. 605–606.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Bolek Polívka na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Bolek Polívka
- Bolek Polívka ve Filmovém přehledu
- Bolek Polívka v Česko-Slovenské filmové databázi
- Bolek Polívka na Kinoboxu
- Bolek Polívka ve Filmové databázi
- Bolek Polívka v Internet Movie Database (anglicky)
- Bolek Polívka v databázi AlloCiné (francouzsky)
- Rozhovor k filmu Řachanda
Český lev za nejlepší mužský herecký výkon v hlavní roli | |
---|---|
Josef Abrhám (1993) • Petr Čepek (1994) • Martin Dejdar (1995) • Bolek Polívka (1996) • Jiří Schmitzer (1997) • Olaf Lubaszenko (1998) • Jiří Kodet (1999) • Bolek Polívka (2000) • Vlastimil Brodský (2001) • Ivan Trojan (2002) • Jan Budař (2003) • Iakov Kultiasov (2004) • Pavel Liška (2005) • Jiří Schmitzer (2006) • Ivan Trojan (2007) • Karel Roden (2008) • Kryštof Hádek (2009) • Ondřej Malý (2010) • Vladimír Javorský (2011) • Ivan Trojan (2012) • Jiří Schmitzer (2013) • Ivan Trojan (2014) • Matěj Hádek (2015) • Karel Roden (2016) • Pavel Nový (2017) • Karel Dobrý (2018) • Jiří Schmitzer (2019) • Ivan Trojan (2020) • Václav Neužil (2021) • Michal Kern (2022) • Kryštof Hádek (2023) |