Brněnsko-rosická dráha
Brněnsko-rosická dráha | |
---|---|
Základní údaje | |
Adresa sídla | Brno, Česko |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Brněnsko-rosická dráha (BRD, německy k.k. privilegierte Brünn-Rossitzer Eisenbahnunternehmung, zkratka BRE) byla soukromá železniční společnost, která vybudovala a provozovala trať z Rosického nádraží v Brně do nynější obce Zastávky (do roku 1920 Boží Požehnání). Stanice, která byla vybudována na tehdejším katastru obce Babice u Rosic, se nejprve jmenovala Segen Gottes (v českém překladu Boží Požehnání) podle blízkého uhelného pole, v letech 1867–1871 Rossitz-Segen Gottes, následně až do roku 1918 opět Segen Gottes. Jednalo se o druhou tzv. uhelnou dráhu, vybudovanou na českém území. Jejím hlavním úkolem byla přeprava uhlí z Rosicko-oslavanského uhelného revíru do Brna.
Historie
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cf/Zast%C3%A1vka_u_Brna%2C_%C5%BEelezni%C4%8Dn%C3%AD_stanice.jpg/220px-Zast%C3%A1vka_u_Brna%2C_%C5%BEelezni%C4%8Dn%C3%AD_stanice.jpg)
Žádost o koncesi byla odeslána již v roce 1851 a byla udělena císařem Františkem Josefem I. v roce 1854. Terén byl nenáročný, trať tak mohla být otevřena v roce 1856. Již před udělením koncese si však podnikatelství zajistilo u těžařů, že veškeré uhlí bude přepravováno právě po této trati.
Společnost se zaměřovala především na přepravu uhlí a osobní doprava stála až na druhém místě. Vozový park tvořilo zpočátku 90 vozů pro přepravu uhlí a jen 6 vozů osobních. V roce 1866 se park nákladních vozů rozšířil na stovku, zatímco osobních vozů zůstávalo stejně. V roce 1861 společnost požádala o rozšíření sítě o dalších pět kilometrů do Zbýšova a o přestavbu navazujících vleček z koněspřežného na lokomotivní provoz.
V pozdějších letech způsobovala firmě starosti konkurence ostravského černého uhlí a koksu. Oslavanský revír byl též rozsahem malý a neumožňoval další rozvoj těžby. V této době se však již trať ocitla v zájmové sféře tehdejšího dopravního gigantu Rakouské společnosti státní dráhy (StEG). Ta se pomocí tratě BRE snažila spojit dvě části své sítě, které doposud nebyly spojeny a mezi nim se nacházela síť konkurenční Severní dráhy Ferdinandovy. StEG si nejprve v roce 1870 trať za výhodných podmínek pronajala, neboť toho roku využila úsek z Brna do Střelic jakožto pokračování své nové tratě z Vídně. V roce 1879 StEG celou společnost odkoupila.
V 80. letech 19. století byla trať bývalé Brněnsko-rosické dráhy využita i pro trasování Českomoravské transverzální dráhy. Roku 1886 byl postaven její úsek z Okříšek do Zastávky, kde se napojil na trať Brno–Zastávka, čímž se trať bývalé Brněnsko-rosické dráhy stala součástí spojení mezi Brnem a Jihlavou.
Odkazy
Literatura
- SCHREIER, Pavel. Příběhy z dějin našich drah : kapitoly z historie českých železnic do roku 1918. Praha: Mladá fronta, 2009. 207 s. ISBN 978-80-204-1505-9. Kapitola Železnice zvané uhelné, s. 86–88.
- BUTSCHEK, Alan, a kol. 150 let železnice z Brna do Zastávky (Brno - Rosice - Zastávka - Zbýšov). Rosice: Kulturní informační centrum Rosice, 2006. 168 s. ISBN 80-239-7590-0.
Související články
Externí odkazy
- Statistika lokomotiv BRE[nedostupný zdroj] (německy)
Železniční společnosti v českých zemích za Rakouského císařství a Rakousko-Uherska | |
---|---|
Koněspřežné dráhy | |
Soukromé železniční společnosti vzniklé do roku 1877 | |
Státní železniční tratě a společnosti | |
Zahraniční společnosti zasahující na české území | BÖB • BStB • KPEV • Lenz & Co. Berlín • K. Sächs. Sts. E. B. |
Velké společnosti zaměřené na stavbu a provozování místních drah | |
Malé firmy, které vlastnily místní dráhy, a též větší firmy, jež místní dráhy sice vlastnily, avšak dopravu na nich neprovozovaly, v přehledu uvedeny nejsou. |