C
C | ||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
| ||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||
Hláskování české | Cyril | |||||||||||||||||||||
Hláskování mezinárodní | Charlie IPA: [ˈtʃɑɹliː] | |||||||||||||||||||||
Braille | ⠉ | |||||||||||||||||||||
Morseova abeceda | −·−· (cí-lov-ní-ci) | |||||||||||||||||||||
Vizuální reprezentace | ||||||||||||||||||||||
![]() ![]() ![]() |
C je třetí písmeno latinské i české abecedy. Vzniklo z písmene gama Γ řecké abecedy.
Písmeno původně ozačovalo latinské hlásky [g] i [k], potřebou jejich grafického rozlišení vzniklo později písmeno G. V období pozdního Říma se výslovnost latinského písmene C v pozici před hláskami [e] a [i] změnila na [c]. Např. jméno Cicero se pak místo [kikero] četlo [cicero]. Tato výslovnost byla přejata i do českého pravopisu, kde doplněním háčku vzniklo písmeno Č pro hlásku, která se v latině nevyskytuje.
Významy
C
- Biochemie
- aminokyselina cystein
- DNA báze cytosin
- Elektrotechnika
- označení standardní velikosti elektrického článku ve tvaru válce o průměru 23 mm a délce 43 mm (tzv. „malý buřt“)
- Formát papíru
- normalizovaná pomocná řada
- Fyzika
- značka veličiny elektrická kapacita
- označení kvantového čísla půvabu
- Hromadná doprava
- Linka C
- Chemie
- značka uhlíku
- Informatika
C:\
je konvenční označení prvního pevného disku (resp. prvního logického disku na primární diskový oddíl) v operačních systémech založených na CP/M, jako třeba DOS- programovací jazyk C – programovací jazyk, od něhož byly odvozeny i další (C++, C#, Objective-C)
- Jednotky
- v soustavě SI značka odvozené jednotky elektrického náboje – coulomb
- Mezinárodní poznávací značka
- Kuba
- Nutriologie
- vitamín C
- Potravinářství
- vejce – druhá nejmenší velikost slepičích vajec
- Sport
- C se používá jako označení pro kapitána týmu (-C-)
- Šestnáctková soustava (a další číselné soustavy o základu větším než 12)
- číslice 12
- Vzdělávání
- průměrná známka (v anglosaském školství, odpovídající českému stupni dobře)
- Železnice
- označení vozů třetí třídy
c
- Fyzika
- značka konstanty pro rychlost světla
- jednotka aktivity – curie
- značka pro měrné teplo
- označení kvarku c (půvabného)
- Geometrie
- při aplikaci Pythagorovy věty ve tvaru c2 = a2 + b2 přeponu pravoúhlého trojúhelníku
- v trojúhelníku stranu protilehlou k vrcholu C
- v mnohoúhelnících o 4 a více vrcholech stranu mezi vrcholy C a D
- Hudba
- nota
- Jednotky
- v soustavě SI značka předpony pro jednu setinu (centi-)
- Železnice
- označení lehátkových vozů
- označení vozů s oddíly s místy k sezení, která jdou upravit na místa k ležení – lehátkový vůz
Ⅽ
Znak | Ⅽ | |
---|---|---|
Název v Unicodu | Roman numeral one hundred | |
Kódování | dec | hex |
Unicode | 8557 | U+216D |
UTF-8 | 226 133 173 | e2 85 ad |
Číselná entita | Ⅽ | Ⅽ |
- Římské číslice
- symbol pro 100 (z latinského centum); též psáno jako obyčejné C
ℂ
Znak | ℂ | |
---|---|---|
Název v Unicodu | Double-struck capital C | |
Kódování | dec | hex |
Unicode | 8450 | U+2102 |
UTF-8 | 226 132 130 | e2 84 82 |
Číselná entita | ℂ | ℂ |
₡
Znak | ₡ | |
---|---|---|
Název v Unicodu | Colon sign | |
Kódování | dec | hex |
Unicode | 8353 | U+20A1 |
UTF-8 | 226 130 161 | e2 82 a1 |
Číselná entita | ₡ | ₡ |
- Měnová jednotka
- značka pro měnovou jednotku colón
℃
Znak | ℃ | |
---|---|---|
Název v Unicodu | Degree Celsius | |
Kódování | dec | hex |
Unicode | 8451 | U+2103 |
UTF-8 | 226 132 131 | e2 84 83 |
Číselná entita | ℃ | ℃ |
- Jednotky
- v soustavě SI je ℃ (též psáno jako °C) značka vedlejší jednotky teploty – stupeň Celsia
¢
Znak | ¢ | |
---|---|---|
Název v Unicodu | Cent sign | |
Kódování | dec | hex |
Unicode | 162 | U+00A2 |
UTF-8 | 194 162 | c2 a2 |
Číselná entita | ¢ | ¢ |
Názvová entita | ¢ |
- Měnová jednotka
- značka pro měnovou jednotku cent
©
Znak | © | |
---|---|---|
Název v Unicodu | Copyright sign | |
Kódování | dec | hex |
Unicode | 169 | U+00A9 |
UTF-8 | 194 169 | c2 a9 |
Číselná entita | © | © |
Názvová entita | © |
- Typografie
- značka pro copyright
Ↄ
- Ↄ: ROMAN NUMERAL REVERSED ONE HUNDRED; Unicode: U+2183; html: Ↄ
- ↄ: LATIN SMALL LETTER REVERSED C; Unicode: U+2184; html: ↄ
Písmeno Ↄ (antisigma) bylo jedním ze tří tzv. klaudiánských písmen přidaných do latinské abecedy císařem Claudiem a vyjadřovalo dvojhlásku BS či PS (podobně jako X se již dříve používalo pro KS či GS). V běžném písmu se klaudiánská písmena neuchytila a používala se řídce pouze za Claudiova života. Mnohem déle se znak Ↄ udržel v římských číslech pro vyjádření vyšších řádů než stovky.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/67/Westerkerk_MDCXXX.jpg/170px-Westerkerk_MDCXXX.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/16/Roman_numerals_Bungus_1584-1585.png/220px-Roman_numerals_Bungus_1584-1585.png)
Historie
Písmeno C v latině označovalo neznělou souhlásku [k]. Vyvinulo se spolu s písmenem G (označujícím znělý protějšek [g]) z etruského znaku zvaného gimmel, který pocházel z řeckého písmene gamma. Etruština na rozdíl od latiny nerozlišovala znělou a neznělou výslovnost této hlásky, proto pro ni měla pouze jeden znak.
V nejstarších latinských textech se pro zápis [k] i [g] používala písmena C, K a Q: Q před zaokrouhlenými samohláskami, K před A a C v jiných pozicích. Ve 3. století před n. l. bylo vytvořeno písmeno G a pro zápis neznělého [k] zcela převládlo používání C nad K a Q. C se tedy stalo ekvivalentem řeckého písmena kappa a G ekvivalentem písmena gamma. Podle tohoto pravidla pak byla řecká slova přepisována do latinky.
V pozdějším období se ve vulgární latině původní [k] před předními samohláskami změnilo na [t͡s], resp. [t͡ʃ], což ovlivnilo výslovnost psaného C v různých jazycích psaných latinkou.
Výskyty v současných jazycích
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e5/Pronunciation_of_C_in_Europe.png/220px-Pronunciation_of_C_in_Europe.png)
Písmeno C je součástí abeced různých jazyků zapisovaných latinkou, má však různé využití a různou zvukovou platnost, danou různým historickým vývojem. C je často součástí různých spřežek, jako například CH.
Ve všech slovanských jazycích psaných latinkou (čeština, slovenština, polština, lužická srbština, slovinština, chorvatština) se písmeno C vyslovuje jako neznělá alveolární afrikáta [t͡s]. K zápisu [k] slouží písmeno K.
Stejná situace je i v maďarštině, litevštině, lotyštině a albánštině.
V románských jazycích je základní výslovnost neznělá velární ploziva [k]. Před předními samohláskami (I, E) se však výslovnost mění. Ve francouzštině a portugalštině se vyslovuje jako neznělá alveolární frikativa [s]. V italštině a rumunštině se měkčí na neznělou postalveolární afrikátu [t͡ʃ] (jako české č). Ve španělštině se vyslovuje jako neznělá dentální frikativa [θ] (jako neznělé anglické th), v některých oblastech se však vyslovuje [s].
Písmeno K se v těchto jazycích využívá jen zřídka, především v cizích slovech. Hláska [t͡s] se v italštině zapisuje jako Z a v rumunštině Ț. V ostatních románských jazycích se spojení /ts/ nepovažuje za samostatnou hlásku, tedy pro něj nemají zvláštní znak.
V angličtině se C čte podle stejných pravidel jako ve francouzštině, tedy jako [k] nebo [s]. Angličtina kromě toho používá i písmeno K. Spojení /ts/ není samostatnou hláskou.
V němčině se [k] zapisuje zpravidla písmenem K a [t͡s] jako Z. Písmeno C se používá v cizích slovech a čte se buď [k], nebo [t͡s] (před předními samohláskami).
V ostatních germánských jazycích se rovněž používá písmeno K. Písmeno C je (s výjimkou spřežek) pouze v cizích slovech, kde se před předními samohláskami vyslovuje [s]. Spojení /ts/ není samostatnou hláskou.
V angličtině, němčině a švédštině se namísto zdvojeného KK píše CK.
V turečtině se C čte jako znělá postalveolární afrikáta [d͡ʒ] (jako české dž).
Tvary s diakritikou
řazeno podle pořadí v Unicode
- Çç (cedilla)
- albánština, francouzština, katalánština, portugalština, turečtina
- Ćć (čárka nad vpravo)
- chorvatština, polština, srbština
- Ĉĉ (vokáň)
- esperanto
- Ċċ (tečka nad)
- maltština, staroangličtina
- Čč (háček)
- čeština, estonština, chorvatština, litevština, lotyština, slezština, slovenština, slovinština
- Ḉḉ (cedilla a čárka nad vpravo)
- ???
Znaky jiných abeced
- Сс (cyrilice – výslovnost [s]; pochází z řeckého písmena sigma)
- ruština, srbština, bulharština aj.
Externí odkazy
Encyklopedické heslo C v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích
Galerie C na Wikimedia Commons
Obrázky, zvuky či videa k tématu C na Wikimedia Commons
Latinka | |
---|---|
Základní písmena dle ISO* | |
Další písmena | |
Spřežky a ligatury | |
Varianty písmena C | |
* tučně jsou písmena původní latinské abecedy Seznam jazyků používajících latinku |