Cynewulf Wessexský
Cynewulf | |
---|---|
král Wessexu | |
Doba vlády | 757–786 |
Úplné jméno | Cynewulf Wessexský |
Narození | ? Wessex |
Úmrtí | 786 Wiltshire |
Pohřben | Winchesterská katedrála |
Předchůdce | Sigeberht |
Nástupce | Beorhtric |
Potomci | nedoloženo |
Otec | nedoloženo |
Matka | nedoloženo |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Cynewulf (což zhruba znamená „Spřízněný vlk“), též Cyneuulf nebo Kynewulf (narozen ?, † 786), byl anglosaský král Wessexu od roku 757 až do své smrti v roce 786.[1] Stejně jako jeho předchůdci, kteří nastoupili po králi Ineovi, nepatří zřejmě Cynewulf k pokrevní královské linii rodu Cerdikovců a jeho původ je nejasný. Stal se králem po sesazení krále Sigeberhta.[pozn. 1]
Původ a uchopení moci
Král Cynewulf měl údajně pocházet z královské krve Wessexu a měl být přímým mužským potomkem krále Cerdika, ale tato tvrzení byla zřejmě účelová a měla sloužit k legitimizaci jeho nároku na královskou korunu. Patří do skupiny pěti západosaských[pozn. 2] králů z období mezi lety 726 a 802 (Æthelheard, Cuthred, Sigeberht, Cynewulf a Beorhtric), jejichž původ je vnímán skepticky.[2]
Předchozího krále Sigeberhta přiměla královská rada witenagemot k abdikaci.[3] Radu vedl Cynewulf, který se stal novým králem Wessexu.[4] Je možné, že se to vše dělo z popudu mercijského krále Æthelbalda.
Vláda
Zdá se, že král Cynewulf se mohl dostat k moci díky přispění mercijského krále a že král Æthelbald byl schopen uplatňovat určitou míru nadvlády nad wessexským královstvím během období vnitřních zmatků ve Wessexu, protože v roce 757 mohl přidělit půdu v současném hrabství Wiltshire (nominálně v království Wessex) opatovi malmesburského opatství. Jedním ze svědků této darovací listiny byl král Cynewulf.[5] Oblast současného hrabství Wiltshire byla sporným územím na pomezí mezi královstvími Mercií a Wessexem. Podle jiného výkladu této listiny to byl návrat „okupovaných“ území Mercii na jedné straně a uznání Cynewulfa za legitimního krále Wessexu králem Æthelbaldem na straně druhé. Král Æthelbald byl však ještě téhož roku (757) zavražděn svým osobním strážcem a Mercie se na krátkou dobu propadla do chaosu, během něhož spolu bojovali soupeřící uchazeči o trůn. Toho využil král Cynewulf k získání úplné nezávislosti na Mercii.[2] Mimo jiné kolem roku 758 získal kontrolu nad opatstvím Cookham a znovu nad částmi současného hrabství Berkshire.[6] Podařilo se mu také anektovat království Hwicce v oblasti severně od řeky Avon za severozápadní hranicí Wessexu, do té doby závislé na Mercii.[7] S novým mercijským králem Offou (757–796) měl ale zpočátku dobré vztahy.
Král Cynewulf podporoval církev. Věnoval majetky klášterům v současných hrabstvích Somerset, Dorset a Wiltshire, ale existuje také příklad toho, že si majetky nárokované církví ponechal pro sebe. Vedl několik válek proti keltobritskému Cornwallu a alespoň jeden pozemkový dar církvi měl tato tažení podpořit modlitbami mnichů. Korespondoval s mohučským biskupem Lullem (754–786), který pocházel z Wessexu.[2] Podpořil váznoucí rozvoj přístavu a obchodního města Hamwic (Southampton) a pravděpodobně tam nechal razit mince.[8]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bd/Murder_of_Cenulph_-_King_of_Wessex_031.png/220px-Murder_of_Cenulph_-_King_of_Wessex_031.png)
V roce 772 se král Cynewulf zúčastnil v Sussexu setkání králů Mercie a Kentu, Offy a Ecgberhta II., se sussexskými šlechtici poraženými Offou. Král Offa mohl nakládat s nemovitostmi v Sussexu dle vlastního uvážení. Bývalí králové Oswald (po † 772), Osmund (758/765 – po 772), Ælfwald (765 – po 780) a Oslac (765 – po 780) v listině,[9], kterou jako svědci podepsali, mají pouze titul vévoda (dux) nebo hrabě (ealdorman).[10] Důvodem setkání bylo pravděpodobně určit osud Sussexu jako provincie ovládané Mercií.[2] Cynewulfova listina z roku 778[11] je jedním z nejranějších svědectví o převodu půdy, jehož příjemcem není církev, ale laik, v tomto případě jeho comes (družiník) a minister (služebník, pomocník) Bica.[12]
V roce 779 došlo mezi králi Offou a Cynewulfem k bitvě u Bænesingtunu (Benson v současném hrabství Oxfordshire). Wessex byl poražen a následně ztratil Cookham (Berkshire), oblasti severovýchodního pohraničí[2] a všechna území, která předtím na úkor Mercie uchvátil král Cynewulf. Wessex patrně ztratil i Londýn. V roce 781 musel Wessex v důsledku brentfordského synodu[7] postoupit Mercii klášter v Bathu a oblasti po obou březích řeky Avon. Přes tyto územní ztráty se zdá, že Cynewulf vládl ve své mírně zmenšené říši jako zcela nezávislý král, a chybí důkaz, že by se král Cynewulf stal Offovým vazalem (tak jako později se jím stal jeho nástupce Beorhtric). Vzdor všem těmto konfliktům se králové Cynewulf a Offa roku 786 společně zúčastnili synodu v Canterbury se zástupci papeže Hadriána I.
Sigeberhtův bratr ætheling Cyneheard byl také vyhnancem, ale v roce 786 se vrátil a zaútočil v Merentunu[13][pozn. 3] na krále Cynewulfa s cílem svrhnout ho a převzít moc sám. Oba v tomto boji padli. Anglosaská kronika ve svém epickém vyprávění patrně aplikuje tradiční příběh a není v podrobnostech přesná.
Král Cynewulf byl pochován ve Winchesteru a jeho nástupcem se stal Beorhtric.[2]
Poznámky
- ↑ Data, osobní vazby a události z období raných králů Wessexu až po krále Ecgberhta jsou nejisté a mnohdy předmětem diskuze mezi historiky.
- ↑ V článku používané termíny západosaský a wessexský jsou synonyma.
- ↑ Není známo, kterého z mnoha míst jménem Merton se to týká (snad Marton v Graftonu ve Wiltshire).
Odkazy
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Cynewulf Wessexský na Wikimedia Commons
Reference
V tomto článku byly použity překlady textů z článků Cynewulf of Wessex na anglické Wikipedii a Cynewulf von Wessex na německé Wikipedii.
- ↑ Simon Keynes: Kings of the West Saxons. In: Lapidge et al. (Hrsg.): The Blackwell Encyclopaedia of Anglo-Saxon England. Wiley-Blackwell, Oxford u. a. 2001, ISBN 978-0-6312-2492-1, s. 511–514.
- ↑ a b c d e f EDWARDS, Heather. Oxford Dictionary of National Biography. Cynewulf (d. 786). [s.l.]: Oxford University Press, 2004. Dostupné online. DOI 10.1093/ref:odnb/6990. Je zde použita šablona
{{Cite encyclopedia}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ The Anglo-Saxon Chronicle, trans. & ed. Michael James Swanton (New York: Routledge, 1998), s. 46
- ↑ Mike Ashley, The Mammoth Book of British Kings and Queens (New York: Carroll & Graf, 1999), s. 311
- ↑ Charta S96
- ↑ Barbara Yorke: Kings and Kingdoms of early Anglo-Saxon England. Routledge, London-New York 2002, ISBN 978-0-415-16639-3, s. 113.
- ↑ a b Barbara Yorke: Wessex in the early Middle Ages (Studies in the Early History of Britain), Continuum, 1995, ISBN 978-0-718-51856-1, s. 62–63.
- ↑ Barbara Yorke: Kings and Kingdoms of early Anglo-Saxon England. Routledge, London-New York 2002, ISBN 978-0-415-16639-3, s. 141.
- ↑ Charta S108
- ↑ Simon Keynes: Kings of the South Saxons. In: Lapidge et al. (Hrsg.): The Blackwell Encyclopaedia of Anglo-Saxon England. Wiley-Blackwell, Oxford u. a. 2001, ISBN 978-0-6312-2492-1, s. 509–510.
- ↑ Charta S264
- ↑ Barbara Yorke: Wessex in the early Middle Ages (Studies in the Early History of Britain), Continuum, 1995, ISBN 978-0-718-51856-1, s. 245–246.
- ↑ The Anglo-Saxon Chronicles. Redakce Swanton Michael. London, UK: Phoenix, 2000. ISBN 978-1-84212-003-3. S. 47 n. 12. Je zde použita šablona
{{Cite book}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Primární prameny
- anonym: Anglosaská kronika, online v Project Gutenberg (en)
- Æthelweard: Chronica
Použitá literatura
- Barbara Yorke: Kings and Kingdoms of early Anglo-Saxon England. Routledge, London-New York 2002, ISBN 978-0-415-16639-3. PDF (6,2 MB)
- Barbara Yorke: Wessex in the early Middle Ages (Studies in the Early History of Britain), Continuum, 1995, ISBN 978-0-718-51856-1.
- D. P. Kirby: The Earliest English Kings, Routledge, London-New York 2000, ISBN 978-0415242110.
- Dorothy Whitelock: English Historical Documents 500-1041, Vol 1, Routledge, London 1995 (2. Aufl.), ISBN 978-0-415-14366-0.
Král Wessexu | ||
---|---|---|
Předchůdce: Sigeberht | 757–786 Cynewulf Wessexský | Nástupce: Beorhtric |
Králové Wessexu | |
---|---|
Cerdic • Cynric • Ceawlin • Ceol • Ceolwulf • Cynegils • Cwichelm • Cenwalh • Penda • Cenwalh • Seaxburh • Æscwine • Centwine • Cædwalla • Ine • Æthelheard • Cuthred • Sigeberht • Cynewulf • Beorhtric • Ecgberht • Æthelwulf • Æthelbald • Æthelberht • Æthelred • Alfréd Veliký • dále viz králové Anglie |