Gründerzeit
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/07/Schwarzer_Freitag_Wien_1873.jpg/220px-Schwarzer_Freitag_Wien_1873.jpg)
Gründerzeit nebo gründerská epocha (v doslovném, ovšem většinou neužívaném, překladu: zakladatelská epocha) je označení epochy německých dějin, zejména v oblasti hospodářské. Časové vymezení epochy se liší, povětšinou je míněno období 19. století do roku 1873, v užším smyslu pak doba od vzniku Německého císařství v roce 1871 až do krachu na vídeňské burze v roce 1873 (někdy nazývaného gründerkrach).[1] Období se vyznačovalo obrovským hospodářským rozmachem a masivní industrializací (zčásti placených francouzskými reparačními platbami po prusko-francouzské válce), ale také mnoha spekulacemi a rychlými krachy nově založených podniků. Někdy se pojem rozšiřuje i na dění v Rakousko-Uhersku a jako metafora se pak používá také pro etapy rychlého, dynamického, leč turbulentního ekonomického rozvoje v jiných zemích a dobách (např. 90. léta 20. století v Česku). Pojem gründer je pak synonymem dravého, průkopnického podnikatele, má však i negativní odstín a může značit též podnikatele nezodpovědného a bezohledného. Někteří historikové pojem gründerzeit ovšem užívají také v širším smyslu, jako označení kulturní etapy vývoje, pak je vymezen spíše lety 1870–1914. V dějinách kultury, zejména architektonické, je pak pojem synonymem historismu.[2]
Užití v češtině
V češtině je užíván výraz „gründerská léta“, „gründerská generace“, „gründerská doba“ apod.[3] Překladatel a lingvista Pavel Eisner upozornil, že výraz „gründerská léta“ je v češtině v negativním smyslu silnější, než české „zakladatelská léta“.[4]
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Gründerzeit na německé Wikipedii.
- ↑ Gründerský boom a Vídeňský krach v roce 1873. Peníze.cz [online]. [cit. 2021-12-31]. Dostupné online.
- ↑ HAAFF, Rainer. Gründerzeit und Jugendstil: Möbel und Wohnkulturen im Deutschen Kaiserreich. [s.l.]: Kunst-Verlag-Haaff 569 s. Dostupné online. ISBN 978-3-938701-06-5. (německy)
- ↑ Např. PEROUTKA, Ferdinand. Ze staré Prahy. S. 517. Přítomnost [online]. 1931-08-19. S. 517. Dostupné online.
- ↑ EISNER, Pavel. Rady Čechům, jak se hravě přiučiti češtině. Praha: Odeon, 1992. Dostupné online. ISBN 80-207-0369-1. Kapitola Hosté se helotizují, s. 129.
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |