Gribovskij G-10
Gribovskij G-10 | |
---|---|
![]() Gribovskij G-10 (1933) | |
Určení | sportovní a cvičné letadlo |
Původ | Sovětský svaz |
Výrobce | Moskevská letecká škola (Osoaviachim) |
Šéfkonstruktér | Vladislav Konstantinovič Gribovskij |
První let | 1933 |
Uživatel | SSSR |
Vyrobeno kusů | 1 |
Vyvinuto z typu | Gribovskij G-8 |
Další vývoj | Gribovskij G-15 |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Gribovskij G-10 (rusky: ГРИБОВСКИЙ Г-10) bylo sportovní a cvičné letadlo navržené a postavené v Sovětském svazu začátkem 30. let.[1] Tento lehký letoun byl především určen pro sportovní létání.[2]
Vznik a vývoj
Letoun G-10 vznikl v roce 1933 v Moskevské letecké konstrukci Závodů na výrobu bezmotorových letadel, jejímž šéfkonstruktérem byl V. K. Gribovskij. Gribovskij sem krátce předtím (v polovině roku 1932) přemístil z pozice náčelníka Moskevské letecké školy Osoavichim.[3]
G-10 byl vyroben v roce 1933 v dílnách Osoaviachim na letišti Moskva-Tušino nebo v továrně GAZ-1, která sídlila na Frunzeho ústředním letišti v Moskvě (v tom se prameny liší).[1]
Letoun byl zaveden do sovětského civilního rejstříku pod imatrikulací CCCP-C280. V říjnu až listopadu 1933 letadlo G-10, vybavené experimentálním, sovětským tříválcovým hvězdicovým motorem M-23 o výkonu 65 koní, úspěšně absolvovalo státní zkoušky na Vojenské letecké akademii N. E. Žukovského (VVA).[4] Kromě předního zkušebního pilota T. T. Altynova letoun otestovalo dalších sedm pilotů z Výzkumného ústavu letectva a z akademie VVA, z organizace Osoaviachim (DOSAFF) a z jedné z leteckých továren. V hodnoceních pilotů bylo uvedeno, že G-10 může být použit jako sportovní výcvik pro aerokluby, letecké školy a v civilním letectvu.[5]
Sovětský motor Švecov M-23 však sdílel osud mnoha experimentálních sovětských výrobků a nebyl schválen pro sériovou výrobu. Z tohoto důvodu se letoun G-10 dlouho nepoužíval a byl uložen v hangáru.[5] Až v roce 1935 mladý, později slavný pilot N. Fedosejev z Ústředního aeroklubu SSSR osobně nainstaloval na tento letoun starší motor Walter NZ-60[4] a s ním se v září 1935 zúčastnil soutěže lehkých letadel.[6]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ee/Walter_NZ-60.jpg/220px-Walter_NZ-60.jpg)
Popis letounu
Byl to celodřevěný jednomístný hornoplošník poháněný sovětským motorem Švecov M-23 o jmenovitém výkonu 65 k/48 kW (z leteckého motorového závodu č. 24 Moskva konstrukce Arkadije Švecova) a nebo československým motorem Walter NZ-60. Motor byl pečlivě integrován do přídě letounu, z níž vyčnívaly pouze hlavy válců.[7]
G-10 měl velký výřez v odtokové hraně křídla nad otevřeným pilotním kokpitem, díky čemuž pilot viděl dobře jak pod, tak i nad křídlo. Křídlo bylo umístěno na velmi nízkém pylonu vystupujícím z konstrukce draku letadla. Pylon sloužil k uchycení křídla na horní části trupu. Křídlo bylo zpevněno zespodu vedenými dvěma šikmými vzpěrami.
Trup oválného průřezu byl pokryt překližkou. Svislá ocasní plocha byla téměř trojúhelníkového tvaru s nevyváženou směrovkou. Výškovky byly ze dřeva s plátěným potahem. G-10 měl pevný podvozek s ocasní ostruhou. Obě hlavní kola byla uzavřena v aerodynamickém krytu a byla zavěšena na dvojici vzpěr ve tvaru písmene V vedoucím k spodní části trupu. Podvozek byl vybaven vertikálně vedenými (ke střední části trupu) tlumiči nárazů.[7]
Nedostatek sériových sovětských motorů s výkonem kolem 60 k/44 kW neumožnil výrobu G-10 ve větším množství a vše bylo omezeno na vyrobení jediného stroje.[4] I přes velké množství vytvořených prototypů sovětské sportovní letectví utrpělo velké zpoždění oproti sportovnímu letectví v zahraničí. Dostatečným vysvětlením tohoto stavu je jediná příčina: byla to absence vhodného leteckého motoru s nízkým výkonem.[6]
Použití
Letoun G-10 se zúčastnil soutěže lehkých sportovních letounů, která startovala v Tušinu (září 1935) a pilotoval je mladý pilot N. Fedosejev. Soutěže, pořádané Ústředním aeroklubem SSSR, se účastnilo 34 letadel. Trasa soutěže dlouhé 5 000 km procházela velkou částí Sovětského svazu (Moskva - Gorkyj - Kazaň - Sarapul - Perm - Sverdlovsk - Čeljabinsk - Magnitogorsk - Kujbyšev - Saratov - Luhansk - Doněck - Dněpropetrovsk - Kyjev - Brjansk - Moskva).[8] První místo v soutěži obsadil letoun A. S. Yakovleva AIR-10 (1475 b.) a Gribovského G-10 (1368 b.) skončil druhý.[9]
Okružní let podle rozpisu soutěže trval 7 dní. Letoun G-10 byl v soutěži omezen motorem s menším výkonem než ostatní stroje vybavené sériovým motorem Švecov M-11 o jmenovitém výkonu 100 k/75 kW.[9] Přesto Fedosejev s letounem G-10 (st. č. 27) úspěšně absolvoval celou trasu, téměř na stejné úrovni jako ostatní účastníci. Pilot Fedosejev za iniciativu s přípravou letounu a úspěšný let získal cenu Lidového komisariátu obrany SSSR - zlaté hodinky.[5]
Uživatelé
- Sovětský svaz
Sovětský svaz
- Osoaviachim (DOSAAF)
Specifikace
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9c/%D0%A1%D0%B0%D0%BC%D0%BE%D0%BB%D0%B5%D1%82_%D0%93-10_%D0%9E%D0%9A%D0%91_%D0%92._%D0%92._%D0%93%D1%80%D0%B8%D0%B1%D0%BE%D0%B2%D1%81%D0%BA%D0%BE%D0%B3%D0%BE.jpg/220px-%D0%A1%D0%B0%D0%BC%D0%BE%D0%BB%D0%B5%D1%82_%D0%93-10_%D0%9E%D0%9A%D0%91_%D0%92._%D0%92._%D0%93%D1%80%D0%B8%D0%B1%D0%BE%D0%B2%D1%81%D0%BA%D0%BE%D0%B3%D0%BE.jpg)
Údaje dle[8][9][10]
Technické údaje
- Posádka: 1-2
- Rozpětí křídla: 8,40 m
- Délka: 5,60 m
- Výška: m
- Nosná plocha: 11,00 m2
- Plošné zatížení: 46,4 kg/m2 (M-23), 45,8 kg/m2 (NZ-60)
- Hmotnost prázdného letounu: 335 kg (M-23), 330 kg (NZ-60)
- Vzletová hmotnost: 510 kg (M-23), 505 kg (NZ-60)
- Pohonná jednotka:
- vzduchem chlazený hvězdicový tříválcový motor Švecov M-23 s nominálním výkonem 65 k (48 kW)
- vzduchem chlazený hvězdicový pětiválcový motor Walter NZ-60
- nominální výkon: 60 k (44 kW) při 1400 ot/min
- vzletový výkon: 75 k (55 kW) při 1750 ot/min
- Vrtule: dřevěná, dvoulistá vrtule s pevnými listy
Výkony
- Maximální rychlost: 170 km/h (M-23) 165 km/h (NZ-60)
- Cestovní rychlost: 138 km/h
- Minimální rychlost: 67 km/h
- Dolet: 700 km a s pomocnými nádržemi 1 300 km (NZ-60)
- Vytrvalost: 4 h
- Dostup: 5 200 m (M-23), 4 800 m (NZ-60)
- Stoupavost:
- M-23: do 1000 m 5 min., do 2 000 m 11 min., do 3 000 m 20 min.;
- NZ-60: do 1000 m 5,5 min., do 2 000 m 13 min., do 3 000 m 23 min.
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Gribovsky G-10 na anglické Wikipedii.
- ↑ a b GUNSTON, Bill. The Osprey Encyclopedia of Russian Aircraft 1875-1995. (anglicky). London: Osprey (Reed Consumer Books Ltd), 1995. ISBN 1-85532-405-9. S. 78.
- ↑ Sovětská letadla od A do Z. Křídla vlasti. 1960-08-02, roč. 1960, čís. 16, s. 11. Dostupné online.
- ↑ BJAKIN. Легкие крылья Грибовского. Часть 1 Планеры и самолеты от Г-1 до Г-9 (rusky) [online]. Альтернативная история (alternathistory.com, 2013-05-04 [cit. 2020-01-10]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2020-01-11.
- ↑ a b c Грибовский Г-10 (rusky) [online]. Уголок неба (airwar.ru), 2016 [cit. 2020-01-10]. Dostupné online.
- ↑ a b c Грибовский Г-10 (rusky) [online]. Aviamuseum (Авиару.рф) [cit. 2020-01-10]. Dostupné online.
- ↑ a b PRÉCOUL, Michel. Les Avions Légers Sovietiques. L'Aérophile. Janvier 1936, roč. 44. (1936), čís. 1, s. 15–18. Dostupné online.
- ↑ a b NOWARRA, Heinz Joachim, DUVAL, Godfrey Richard (1971). Russian Civil and Military aircraft 1884~1969 (anglicky), A.F.M., London: Fountain Press Ltd., 288 s., ISBN 0-852-42460-4
- ↑ a b G-10 by V.K.Gribovskij (anglicky) [online]. ram-home.com, 1999-01-04 [cit. 2020-01-10]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2020-01-25.
- ↑ a b c NĚMEČEK, Václav. Z historie sovětského letectví (Cvičná a sportovní letadla). Letectví. 1950-10-02, roč. 26. (1950), čís. 20, s. 466–470. Dostupné online.
- ↑ Tableau des Avions Légers de L´U.R.S.S. Créés Entre 1923 et 1935 (francouzsky). L'Aérophile. Leden 1936, roč. 1936, čís. 1, s. 17. Dostupné online.
Literatura
- ŠAVROV, Vadim Borisovič (1994): Historie konstrukce letadel v SSSR do roku 1938 - История конструкций самолетов в СССР до 1938 г. (rusky), 4. vyd., s. 429-430, Moskva: Mašinostroenie, ISBN 5-217-02528-X
- SIMAKOV, B.L. (1974): Encyklopedie Letadla země sovětů (Энциклопедия-справочник Самолёты страны советов), rusky, 300 s., s. 69, Moskva: vydavatelství DOSAAF (ДОСААФ), 107066
- MASLOV, Michail. Легкие крылья Грибовского/Монография/Lehké letouny Vladislava Gribovského Archivováno 1. 3. 2021 na Wayback Machine., (rusky), АвиаМастер, No. 8, 2002, 48 s., s. 6-8.
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Gribovskij G-10 na Wikimedia Commons
- (španělsky) Gribovski G-10 EcuRed.cu
- (rusky) Легкие крылья Грибовского Archivováno 11. 1. 2020 na Wayback Machine. (Г-10) na alternathistory.com
- (rusky) Грибовский Г-10 na AviaDejaVu.ru