Hannu Hautala
Hannu Hautala | |
---|---|
![]() Hannu Hautala (30. října 2016) | |
Rodné jméno | Hannu Juhana Hautala |
Narození | 12. května 1941 Töysä |
Úmrtí | 20. července 2023 (ve věku 82 let) Kuusamo |
Povolání | fotograf přírody, spisovatel a automechanik |
Ocenění | Finnish State Prize for Photographic Art (1972) rytíř Řádu bílé růže (1992) State Award for Public Information (2012) Pro Finlandia (2014) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5b/Karhuntassu.jpg/220px-Karhuntassu.jpg)
Hannu Juhana Hautala (12. května 1941 Töysä[1] – 20. července 2023 Kuusamo[2]) byl finský fotograf přírody a spisovatel. Byl prvním finský profesionální fotograf přírody a dodnes je možná nejslavnějším fotografem přírody v zemi.[3] Hautala fotografoval přírodu více než pět desetiletí, pořídil více než jeden a půl milionu fotografií a vydal více než 50 fotografických knih.[3] Nejoblíbenější z nich je Kuukkeli maa, kterého se prodalo více než 32 000 výtisků.[4]
Život
Hautala se do povědomí široké veřejnosti dostal svým snímkem Páření orlů.[2] Byl to první finský snímek na podobné téma.[3][4] V roce 1974 byla zvolena časopiseckou fotografií roku[5].
Hautala, který od roku 1979 žil v Kuusamu,[1] je zvláště známý jako fotograf přírody severovýchodního Finska. Hannu Jäljet -Hannu Hautala centrum přírodní fotografie[1] první centrum přírodní fotografie ve Finsku pojmenované po něm, bylo otevřeno pro veřejnost v roce 2007 ve spojení s turistickým centrem Karhuntassu[6].
Hautala byl původním povoláním automechanik. V roce 1958 prodal svůj první obrázkový přírodní příběh časopisu Vaasa.[7] Jeho první kniha Erämetsä lääää vyšla v roce 1968. Poté, co v roce 1970 obdržel od vlády šestiměsíční umělecký grant, se Hautala stal fotografem přírody na plný úvazek.[8] Stal se prvním finským profesionálním fotografem přírody.[3]
Hautala potkal svou ženu Irmu v roce 1971. S vládním grantem uděleným v roce 1987 přestali manželé pracovat a věnovali se podpoře fotografické kariéry, která se stala společnou.[4]
V roce 2000 byl Hautala obviněn z manipulace s obrázky. Své snímky nechal digitálně zpracovat a mimo jiné spojil dva po sobě jdoucí snímky, aniž by to veřejně prozradil. Někteří to považovali za podvod. Sám Hautala zdůvodnil, že to, co viděl v přírodě, uskutečnil pomocí digitální technologie.[4]
Bohatě oceněný Hautala obdržel v roce 1972 státní cenu za fotografii. V roce 2012 obdržel cenu za celoživotní přínos za zpřístupnění informací[9] a o dva roky později medaili Pro Finlandia[10]. V roce 2002 byl jmenován čestným doktorem filozofie Fakulty přírodních věd Univerzity v Oulu.[11][12] V roce 2003 obdržel cenu Finnfoto finské federace fotografických organizací[13]. Hautalovi byl v roce 2004 přiznán umělecký důchod[14].
Hautalova dlouhá kariéra fotografa přírody skončila v roce 2020, kdy mu mnoho nemocí vzalo sílu.[3] Jeho poslední kniha Sata parasta vyšla na podzim 2021.[15]
Juha Metso napsal, natočil a režíroval umělecký dokument Hannu Hautala – legendan perintö (Hannu Hautala – odkaz legendy), vydaný v roce 2022. Hannu Hautala se v dokumentu zamýšlí nad tím, že je fotograf přírody a vytváří snímky.
Publikace
- Pääartikkeli: Hannu Hautalan bibliografia
- Hannu Hautala a Pekka Punkari, Průvodce fotografiemi přírody Hannu Hautala, Docendo 2011 ISBN 978-951-0-38559-3
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Hannu Hautala na finské Wikipedii.
- ↑ a b c Hautala ja Punkari, s. 244
- ↑ a b Kuolleet | Valokuvaaja Hannu Hautala on kuollut. Helsingin Sanomat [online]. 2023-07-20 [cit. 2023-07-28]. Dostupné online. (finsky)
- ↑ a b c d e Dostupné online.
- ↑ a b c d Vielä yksi kuva. HS.fi [online]. [cit. 2023-07-28]. Dostupné online. (finsky)
- ↑ nakoislehti.hs.fi [online]. [cit. 2023-07-28]. Dostupné online.
- ↑ Archivovaná kopie. www.hannuhautala.fi [online]. [cit. 2023-07-27]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2014-12-29.
- ↑ Hautala ja Punkari, s. 9
- ↑ Hautala ja Punkari, s. 11
- ↑ http://www.minedu.fi/OPM/Tiedotteet/2012/09/tiedonjulkistamisen_valtionpalkinnot.html?lang=fi
- ↑ Pro Finlandiat luontokuvaaja Hautalalle ja lastenkirjailija Louhelle. Yle Uutiset [online]. 2014-12-03 [cit. 2023-07-28]. Dostupné online. (finsky)
- ↑ YLIOPISTOT | Oulun yliopisto vihkii kunniatohtoreita. Helsingin Sanomat [online]. 2002-05-24 [cit. 2023-07-28]. Dostupné online. (finsky)
- ↑ Kunniatohtorit kautta aikain | Oulun yliopisto. www.oulu.fi [online]. [cit. 2023-07-28]. Dostupné online. (finsky)
- ↑ Finnfoto palkitsi Hannu Hautalan. Kaleva [online]. [cit. 2023-07-28]. Dostupné online. (finsky)
- ↑ HTTPS://WWW.FACEBOOK.COM/MTV3UUTISET. Taiteilijaeläkettä 45 taiteilijalle. mtvuutiset.fi [online]. 2004-04-23 [cit. 2023-07-28]. Dostupné online. (finsky)
- ↑ Dostupné online.
Literatura
- Anna-Stina Nykänen & Juha Metso : Hannu Hautala – Odkaz legendy. Docendo, 2021. ISBN 9789523820975
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Hannu Hautala na Wikimedia Commons
- Hannu Jäljet – centrum přírodní fotografie Hannu Hautala
- Hannu Hautala v rozhlasovém pořadu Kuusi kuva, 15. července 2017 Yle
- Luontokuvan merkitys nousi Hannu Hautalan elämän aikana elintärkeäksi – Näin asiantuntijat pohtivat alan kasvanutta merkitystä
Dokumentární filmy
- Hannu Hautala – odkaz legendy, 2022, režisér Juha Metso, YLE (dokument)
- Valon jäljet/I ljusets spår, 1997, režie a kamera Lauri Kettunen, YLE/FST/TV1 (dokument)